Справа № 521/6475/23
Номер провадження:1-кс/521/991/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2023 року м.Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що 09.03.2023 року близько 17 години 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи засудженим 22.02.2022 року Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України 3 роки о.в., ст. 75 КК України - 2 роки, знаходячись неподалік від будинку АДРЕСА_1 , побачив розташоване за вказаною адресою гаражне приміщення, яке закривалось за допомогою ролету замку. В цей час у ОСОБА_5 , який усвідомлюючи можливе перебування у вказаному гаражному приміщенні автомобілю, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, поєднаного з проникненням у дане гаражне приміщення.
Надалі, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, шляхом підбору ключа, відкрив замок та за допомогою подальшого підняття ролетів, проник до гаражного приміщення, де побачив залишений там автомобіль марки ВАЗ 2107 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, який на праві користування належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час перебував у незачиненому стані та із ключами в замку запалювання.
У подальшому, ОСОБА_5 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання автомобіль марки ВАЗ 2107 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, підійшов до вказаного автомобіля, та, скориставшись тим, що автомобіль перебуває у відчиненому стані, з метою подальшого незаконного заволодіння транспортним засобом, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, сів за кермо даного транспортного засобу.
Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ 2107 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання автомобіля, завів його двигун та виїхав на проїжджу частину вулиці Балківської та повернув на вулицю Бабеля в м.Одесі, де проїхавши приблизно 20 метрів, зупинився задля закриття багажного відділення автомобіля, де і був затриманий співробітниками поліції.
В результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_5 заволодів транспортним засобом марки ВАЗ 2107 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на суму 28 000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.
Крім цього, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 07 березня 2022 строком на один місяць, який в подальшому неодноразово продовжений. Указом Президента України та Верховного командувача Збройних сил України ОСОБА_8 від 06.02.2023 № 2915-ІХ востаннє продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.03.2023 року близько 17 години 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи засудженим 22.02.2022 Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України 3 роки о.в., ст. 75 КК України - 2 роки, знаходячись неподалік від будинку АДРЕСА_1 , побачив розташоване за вказаною адресою гаражне приміщення, яке закривалось за допомогою ролету замку. В цей час у ОСОБА_5 , який усвідомлюючи можливе перебування у вказаному гаражному приміщенні цінного майна, виник злочинний умисел, направлений на його крадіжку, поєднаного з проникненням у дане гаражне приміщення.
Надалі, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, шляхом підбору ключа, відкрив замок та за допомогою подальшого підняття ролетів, проник до гаражного приміщення, де побачив залишений там автомобіль марки ВАЗ 2107 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, металевий сейф, який був в зачиненому стані та знаходився на стелажах та бензиновий генератор «VITALS», чорно-помаранчевого кольору потужністю 2 Квт.
У подальшому, ОСОБА_5 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання металевий сейф та майно, яке перебувало в ньому, бензиновий генератор «VITALS», чорно-помаранчевого кольору потужністю 2 Квт, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими для оточуючих, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 і бажаючи їх настання, поклав металевий сейф, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 2000 доларів США та бензиновий генератор «VITALS», чорно-помаранчевого кольору потужністю 2 Квт, до автомобілю марки ВАЗ 2107 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску та на вказаному автомобілі, яким незаконно заволодів, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
В результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_5 заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме металевим сейфом, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 2000 доларів США (за курсом НБУ на 09.03.2023 року становить 73 137 гривень) та бензиновим генератором «VITALS», чорно-помаранчевого кольору, потужністю 2 Квт вартістю 8000 гривень, чим спричинив останньому матеріальний збиток на загальну суму 81 137 гривень.
У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Нова Каховка, Херсонської області, громадянин України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання, раніше судимого: 22.02.2022 Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України 3 роки о.в., ст. 75 КК України 3 роки.
У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням до сховища, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої; ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Разом з цим, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри підтверджуються іншими матеріалами кримінального провадження.
09.03.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
10.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.
Крім обґрунтованої підозри, висунутої ОСОБА_5 існують ризики, що передбачені ст. 177 КПК України
У відповідності з вимогами ч.1 ст.177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також унеможливлюють застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час судового розгляду справи, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та у подальшому від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжких кримінальних правопорушень; ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; ОСОБА_5 раніше судимий за злочини майнового характеру, перебуваючи на іспитовому строку, вчинив аналогічне кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим можна вважати, що підозрюваним може вчините інше кримінальне правопорушення.
Прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити його, визначити максимальнийі розмір застави.
Підозрюваний зазначив, що визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, проти клопотання слідчого не заперечує, не працює, виїхав з м.Херсон, який перебував під окупацією, оформити статус ВПО не встиг, роботи не має, тому не спроможний сплатити заставу у максимальному її розмірі.
Захисник зазначив, що підозра є необгрунтованю, ризики є лише припущенням, проти клопотання слідчого заперечує.
Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимогами ч. 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч.1 ст.276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою,
При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 , раніше судимий, без постійного місця проживання, не працює, соціальних зв`зків не має, підозрюється у вчинені тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.289 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої та ч.4 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки відповідно до вимог п.5 ч.2 зазначеної статті.
Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.
Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.4 ст.185 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею не встановлено.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).
Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
Розмір застави щодо особи підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно визначити розмір застави виходячи з тяжкості злочину та обставин його вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, тому суд вважає, що розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 107360 (сто сім тисяч триста шістьдесят) гривень є достатньою.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 372 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування з триманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 07 травня 2023 року включно.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 107360 (сто сім тисяч триста шістьдесят) гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Підозрюваний ОСОБА_5 з дня визначення судом розміру застави може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду.
За умови внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ст.194 КПК України будуть покладені обов`язки: не відлучатись з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання до 07.05.2023 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 13.03.2023 року о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1