Справа № 756/2364/23
Номер провадження № 1-кп/756/1022/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 17.02.2023 у кримінальному провадженні, внесеного 09.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , 2012 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , маючи умисел на підроблення пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , 12» вересня 2006 року Пенсійним фондом України, тобто яке видається установою, яка має право видавати таке посвідчення, і яке надає права, вклеїв у вказане посвідчення фотокартку зі своїм зображенням поверх наявного зображення особи та вніс зміни у первинний зміст шляхом дописки, тим самим підробив посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його особистого використання для проїзду у громадському транспорті.

Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його особистого використання..

Крім того, 09.01.2023, приблизно о 09 год. 40 хв., ОСОБА_2 , проходячи через контрольний пропускний пункт на станції метро «Героїв Дніпра» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, з метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті, пред`явив працівнику поліції завідомо підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , 12 вересня 2006 року Пенсійним фондом України, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/1477-ДД від 07.02.2023 у пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , дата видачі «12» вересня 2006 року, Пенсійним фондом України, були внесені зміни:

- Досліджуваний бланк пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , виданого на ім?я ОСОБА_4 , відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

- У досліджуваному пенсійному посвідченні № серії НОМЕР_2 , виданому на ім?я ОСОБА_4 , були внесені зміни шляхом наклеювання фотокартки поверх наявного зображення особи, а також видалення цифр «95» у графі «Дата та місце народження:» з послідуючим нанесенням рукописним способом цифр «88». Первинний зміст «1957».

Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.

22.02.2023 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у якому міститься заява прокурора ОСОБА_5 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_2 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих кримінального проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_2 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_2 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_5 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

Суд вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчинених кримінальних проступків, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, а також те, що ОСОБА_2 не працює, а отже не має сталого матеріального стану, має на утриманні малолітню дитину, обставину, що пом`якшує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_2 за ч.1 ст.358 КК України покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців, а за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком 1 рік. Оскільки ОСОБА_2 учинено два кримінальних правопорушення, остаточне покарання слід визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_2 остаточне покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Разом із цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/1477-ДД від 07.02.2023 у сумі 3020 грн 48 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема посвідчення пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , яке було поміщено у спеціальний пакет № 5325590, яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження - слід залишити в матеріалах судової справи.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України- у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/1477-ДД від 07.02.2023 у сумі 3020 (три тисячі двадцять) грн 48 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , яке було поміщено у спеціальний пакет № 5325590 та знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1