Справа № 473/265/23
Номер провадження1-кп/473/131/2023
Категорія: ч.4 ст.185 КК України.
ВИРОК

іменем України

"17" лютого 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Качкарівка Бериславського району Херсонської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, працює робітником фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , сімейний стан не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , судимого

1. 04.11.2008 року Алуштинським міським судом Автономної Республіки Крим за ч.1 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування основного покарання з іспитовим строком випробування на 02 роки,

2. 06.05.2009 року Алуштинським міським судом Автономної Республіки Крим за ч.2 ст.190, ч.1 ст.71 КК України до 03 років 01 місяця позбавлення волі,

3. 01.10.2013 року Центральним районним судом міста Симферополя за ч.2 ст.185 КК України до 02 років позбавлення волі,

4. 05.11.2014 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.2 ст.186 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі, відповідно до ухвали від 23 лютого 2015 року Апеляційного суду Одеської області,

5. 10.10.2018 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 01 року 06 місяців позбавлення волі,

6. 23.06.2021 року Київським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 06 місяців арешту, звільненого з арештного дому Державної установи «Одеська ВК №14» 29 жовтня 2021 року, в зв`язку з відбуттям строку покарання.

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102 ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», у зв`язку з військовою агресією з боку Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2119 ІХ від 15 березня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2212 ІХ від 21 квітня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2263 ІХ від 22 травня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2500 ІХ від 15 серпня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2738 ІХ від 16 листопада 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

1. В середині грудня місяця 2022 року, в період дії воєнного стану на території України, в один із днів у вечірній час доби, в місті Вознесенську Миколаївської області, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше обізнаним, що в країні оголошено воєнний стан, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, обвинувачений ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, проник до приміщення гаражу, що розташоване, на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав зварювальний пристрій, зеленого кольору, марки «Рrocraft SP 260» вартістю 1175 гривень.

З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 залишив територію вищевказаного приміщення гаражу, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1175 гривень.

2. Крім того, в ніч з 31 грудня 2022 року на 01 січня 2023 року, в період дії воєнного стану на території України, в місті Вознесенську Миколаївської області, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше обізнаним, що в країні оголошено воєнний стан, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, обвинувачений ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, проник до приміщення гаражу, що розташоване, на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав чотири відеокарти марки «Radeon RX 570 Аrmor 4G» та три відеокарти марки «Radeon RX 470 RS 4G» загальною вартістю 18100 гривень.

З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 залишив територію вищевказаного приміщення гаражу, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 18100 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину повністю та підтвердив вчинення ним даних кримінальних правопорушень при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми умисними діями вчинив злочини, щиро розкаюється в скоєному, зазначивши при цьому, що він добровільно відшкодував потерпілій спричинену ним матеріальну шкоду, шляхом повернення потерпілій ОСОБА_6 нового зварювального пристрою, а також належних потерпілій чотирьох відеокарт марки «Radeon RX 570 Аrmor 4G» та трьох відеокарт марки «Radeon RX 470 RS 4G», які на жаль втратили частково свою працездатність.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_7 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В зв`язку з цим, суд не може кваліфікувати умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 з іншою кваліфікуючою ознакою даних кримінальних правопорушень, як крадіжки, поєднані з проникненням в інше приміщення. Дана кваліфікуюча ознака кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України не зазначена в обвинувальному акті кримінального провадження /а.к.п. 1 6/, і при її визначенні у вироку суду, суд вийде за межі обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , є щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 в обвинувальному акті /а.к.п. 1 6/ не зазначено.

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд, має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В зв`язку з цим, суд не може визнати обставину, передбачену п.1 ч.1 ст.67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , як рецидив злочинів, оскільки вона не зазначена в обвинувальному акті /а.к.п. 1 6/. Дана обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , не зазначена в обвинувальному акті кримінального провадження /а.к.п. 1 6/, і при її визначенні у вироку суду, суд вийде за межі обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами Особливої частини КК України розділу VІ та є кримінальним правопорушенням проти власності.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_7 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він має базову загальну середню освіту, є працевлаштованим, є не одруженим, на утриманні дітей не має, позитивно характеризується за місцем роботи та негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів та наркологів комунальних медичних закладів Миколаївської та Херсонської областей, має шість непогашених судимостей за вчинення кримінальних правопорушень проти власності. /а.к.п. 36 47/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, їх наслідки для потерпілої ОСОБА_6 , а також інші обставини кримінального провадження, при наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 , його ставлення до вчинених ним кримінальних правопорушень, суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі, визначеної санкцією ч.4 ст.185 КК України для даного виду покарання, який буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд також враховує позиції прокурора та потерпілої, стосовно призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , які вважали за можливе призначити основне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , із застосуванням вимог ст.75 КК України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_7 , міг би бути звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим, при цьому необхідно враховувати не тільки дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, але й ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи із особливостей і обставин його вчинення.

Вказані вище вимоги кримінального закону прокурором та потерпілою при обґрунтуванні можливості призначення основного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , із застосуванням вимог ст.75 КК України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_7 міг би бути звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, не дотримані.

Наявність шести непогашених судимостей за вчинення кримінальних правопорушень, проти власності, за які обвинувачений ОСОБА_7 відбував покрання в місцях позбавлення волі, та знову вчинив два тяжких злочини, після відбуття покарання та звільнення з місця позбавлення волі, на переконання суду, жодним чином не свідчать про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд не знаходить підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 із застосуванням вимог ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 29/.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а крім того приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. /а.к.п. 30/.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу при ухваленні вироку відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому основне покарання в виді позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з дня його взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 лютого 2023 року до виконання, після набрання ним законної сили.

Речові докази за кримінальним провадженням: чотири відеокарти марки «Radeon RX 570 Аrmor 4G» та три відеокарти марки «Radeon RX 470 RS 4G», які повернуті потерпілій ОСОБА_6 залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_6 , як законної власниці даних відеокарт. /а.к.п. 29/.

Процесуальну витрату, яка документально підтверджена в судовому засіданні, на загальну суму 240 /двісті сорок/ гривень за проведення судової товарознавчої експертизи №10/23 від 03 січня 2023 року, за експертною спеціальністю 12.1 /визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів/, - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави /отримувач: Миколаїв.ГУК/ТГ м.Вознесенськ, розрахунковий рахунок: UA0014446, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, код класифікації доходів бюджету: 21081100. /а.к.п. 30/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1