ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-кп/818/568/23 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/2590/21 Головуючий І інстанції ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 березня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003240 від 18.11.2020, за частиною 3 статті 152, частиною 2 статті 146 КК України, -

встановила:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2023 відмовлено в задоволені клопотань обвинуваченого.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківській слідчий ізолятор" - залишено без змін, продовжено строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 13.05.2023 року.

Визначено ОСОБА_6 суму застави в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 800 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. ua0006674) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Харкова, без суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із потерпілою ОСОБА_8 ; здати на зберігання до територіальних органів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2023 скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід на частковий або цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що він не вчиняв інкриміновані йому злочини, відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення ним кримінальних правопорушень та в силу своїх фізіологічних особливостей він не міг вчинити злочин, передбачений частиною 3 статті 152 КК України. Обвинувачений звертає увагу на те, що потерпіла ОСОБА_9 на даний час перебуває в Німеччині і до 2024 року не планує повертатись, що унеможливлює ймовірність його впливу на потерпілу. Вважає, що визначена ухвалою суду сума застави є занадто непомірною.

Також апелянт зазначає, що він має сім`ю, постійне місце проживання та роботи, на його утриманні є донька 2006 року народження та матір похилого віку (1948 року народження), яка потребує його допомоги.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова в судове засідання не прибув та не повідомив про причини свого неприбуття.

За таких обставин, в силу вимог статтей 405, 422-1 КПК України неявка прокурора не є перешкодою для апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції надав оцінку обставинам кримінального провадження та вважав, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою. Також суд дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та вважав, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе, забезпечити належну поведінку обвинуваченого. При цьому суд визначив розмір застави, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції, вважає його обґрунтованим і вмотивованим.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог статей 177,178,199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та не перестали існувати, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, передбачене частиною 3 статті 152 КК України та проти волі, честі та гідності особи, передбачене частиною 2 статті 146 КК України, які відповідно до статті 12 КК України є нетяжким та особливо тяжким кримінальним правопорушенням.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків.

Суд апеляційної інстанції також бере до уваги те, що відповідно до наявних в матеріалах провадження відомостей, обвинувачений ОСОБА_6 був раніше судимий за злочини проти власності та статевої свободи та недоторканості особи, ніде не працює, що додатково свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від правоохоронних органів та суду.

Відомостей які б спростовували дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суду апеляційної інстанції не надані.

Отже, на час проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, а саме можливість переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення не втратили свою актуальність, а суспільний інтерес, внаслідок висунутого йому обвинувачення, об`єктивно переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки, що безпосередньо може вплинути на дотримання розумних строків судового розгляду.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків судового розгляду кримінального провадження, за яким обвинувачений з листопаду 2020 року перебуває під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 15 березня 2023 року - залишити без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків судового розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: