Провадження 1кп-200/403/20
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001069, відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці з тих підстав, що ризики, які враховувалися при обранні зазначеного запобіжного заходу, не перестали існувати, зважаючи на тяжкість вчинених ним злочинів та введення в Україні воєнного стану, що погіршує криміногенну обстановку. Також, враховуючи особистість обвинуваченого, який раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу, вчинив злочини за місцем свого проживання, він може ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані судом та продовжить займатися злочинною діяльністю.Підстав для зміни запобіжного заходу не вбачає. Розмір раніше визначеної застави просив залишити без змін.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора і просила змінити запобіжний захід на інший більш м`який, з тих підстав, що ризик впливу на свідків не існує, так як відповідних заяв від останніх не надходило, а ОСОБА_6 має родину, матір та неповнолітню дитину, які потребують його піклування, постійне місце проживання та страждає на ряд хронічних захворювань.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримала позицію сторони захисту.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 27.10.2022 року обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений на строк шістдесят днів, тобто до 25.12.2022 року включно. Справа по суті не розглянута, судом досліджуються докази, здійснюється допит обвинувачених та виклик свідків.

У відповідності до ст.331 КПК України за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно зі ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, та інші відомості.

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів в сфері незаконного обороту наркотичних засобів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, які він вчинив будучі притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, він раніше судимий, офіційно не працює та не має постійного легального та стабільного джерела доходу, і з врахуванням стадії процесу, існують ризики, що він буде переховуватися від суду, впливати на свідків, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення кримінального провадження та перешкоджання останнім вчинення інших злочинів та продовження заняття незаконною діяльністю.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а наявність судимості, інших підозр у вчиненні кримінальних правопорушень може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Твердження захисту, що не існує ризику того, що обвинувачений буде переховуватися від суду, продовжить займатися незаконною діяльністю або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню та впливати на свідків, так як відповідних заяв від свідків не надходило, а ОСОБА_6 має родину, матір та неповнолітню дитину, які потребують його піклування та постійне місце проживання, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на іншій більш м`який, у тому числі на домашній арешт, так як вищезазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, не свідчать про наявність у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.

Також суд не вважає підставою зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід посилання сторони захисту на те, що обвинувачений має ряд хронічних захворювань, так як суду не надано будь яких медичних документів про стан здоров`я обвинуваченого, його погіршення і не можливості надання йому кваліфікованої медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору. Таким чином матеріали провадження не містять, а стороною захисту не надано, інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.

Таким чином з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, особистості обвинуваченого, який не має бездоганної репутації у суспільстві, зважаючи на введення воєнного стану в Україні, суд не вбачає наявності у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, і тому підстав для застосування обвинуваченому на даній стадії процесу більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який, суд вважає необхідним відмовити.

Також, з урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на інший більш м`який - відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 17 лютого 2023 року включно.

Залишити без змін визначену заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 ОСОБА_9