Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/287/23
Провадження № 1-кс/723/1655/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця і жителя АДРЕСА_1 , реєстрація місця проживання проведена по АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта неповна середня, одруженого має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, -

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_7 (надалі по тексту слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з начальником Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 (надалі по тексту - прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000025 від 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 , достовірно знаючи що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який продовжено строком на 30 діб Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року у звязку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, маючи злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які добре орієнтуються на місцевості в прикордонній зоні Чернівецького району Чернівецької області, підшукав двох осіб, з числа громадян України, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яких доставив на кут Урсоя в с. Іжівці Чернівецького району Чернівецької області де передав їх ОСОБА_9 та ОСОБА_8 для подальшого пішого переправлення до лінії розмежування державного кордону.

04.12.2022 року ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 провели інструктаж особам яких мали на меті незаконно переправити через Державний кордон України, а саме із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та керуючи їх діями перебуваючи за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2105» довезли їх до лісового массиву на околиці с.Іжівці Чернівецького району Чернівецької області звідки всі разом пішки продовжили рух по лісовому массиву до лінії розмежування Державного кордону України та Республіки Румунія, де в напрямку прикордонного знаку № 783 на відстані 200 метрів від лінії кордону, вони всі були затримані працівниками прикордонного наряду.

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.332 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків і інших підозрюваних в цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового розгляду, клопотання не визнав мотивуючи своє невизнання тим, що доказів його винуватості не знайдено.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив клопотання посилаючись на відсутність ризиків та просив застосувати інший більш м`який запобіжний захід але в судовому засіданні просив також у випадку якщо суд не знайде підстав для застосування іншого запобіжного заходу, визначити заставу, яку підозрюваний готовий сплатити.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити:

- чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 13 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000025 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

22 лютого 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Виходячи із наданих суду матеріалів досудового розслідування, а саме протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та протоколів допиту підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , слідчий суддя вбачає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_4 підозру від 22.02.2023 року, у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлюючи обґрунтованість підозри, слідчому судді не обов`язково аналізувати докази які підтверджують цю підозру, оскільки виходячи із п. 175 рішення від 21.04.2011 року, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини вважає, що мають існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що злочин було вчинено тобто що саме ОСОБА_4 , міг вчинити вказане правопорушення. До такого переконання слідчий суддя дійшов виходячи з показів двох інших підозрюваний, які чітко називають ОСОБА_4 , як особу, котра привозила ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в с. Чудей до магазину, звідки їх забрали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і повезли в ліс до кордону. До того ж підозрюваний ОСОБА_9 дав свідчення про те, що йому телефонував саме ОСОБА_4 і пропонував заробити гроші за переправку людей в Румунію на що він погодився та підшукав ще одного помічника, а саме ОСОБА_8 який за гроші погодився на пропозицію.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність трьох ризиків передбачених пунктами 1, 3, та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків і інших підозрюваних в цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд знаходить, що зазначений слідчим та прокурором ризик щодо можливості у підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати незаконний вплив на свідків та іншого підозрюваного в цьому провадженні є обгрунтованим, оскільки всі підозрювані знайомі один з одним і вони попередньо домовлялись про вчинення цього злочину та піддавались під вплив один одного, а саме підозрюваний ОСОБА_9 піддався під вплив ОСОБА_4 , а ОСОБА_8 піддався під вплив ОСОБА_9 щодо спільного скоєння злочину.

Тобто ОСОБА_4 може впливати на інших співучасників з метою ухилитися від відповідальності за скоєний злочин.

Крім цього слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив також і на свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 виходячи з тяжкості покарання та бажання уникнути покарання.

Підтверджено, на думку суду також і ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, виходячи з того, що ОСОБА_4 вчинивши злочин скривався від органів досудового розслідування і повідомлення про підозру оголошувалось йому через його матір. Пояснюючи в суді де він знаходився весь цей час ОСОБА_4 повідомив, що він був з батьком-лісником у лісі, однак підтверджень цього в суді не знайдено, хоча підозрюваному і було роз`яснено права щодо виклику і допиту в суді будь-якого свідка та надання будь-яких інших доказів по справі, що він беззаперечно зрозумів, оскільки таке роз`яснення відбувалось за участю перекладача та захисника.

Разом з тим, суд не знаходить підтвердженим ризик щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення пов`язаного із переправленням осіб через державний кордон.

При цьому суд враховує, що ні в клопотанні ні в суді прокурором не обгрунтовано вказаний ризик і на його підтвердження не надано жодних доказів. Безпідставне застосування вказаного ризику, на думку слідчого судді, буде порушувати принцип справедливості закладений в завданнях кримінального провадження, що вказані в ст. 2 КПК України та засадах верховенства права і законності які визначені статтею 7 КПК України.

Виходячи із вимог п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що не підтвердження всіх зазначених в клопотанні ризиків, ніяким чином не впливає на існування інших ризиків та на результат розгляду клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи з обставин вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме наявність прямого умислу на сприяння незаконному переправленню осіб за межі держави під час дії в Україні воєнного стану а також на наявність двох підтверджених ризиків, слідчий судя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Визначення саме такого запобіжного заходу обумовлюється крім зазначених в цій ухвалі підстав також і обставинами вчинення злочину в умовах воєнного часу, коли всі зусилля країни направлені на недопущення агресивної окупації території України та на повну перемогу над загарбниками.

При цьому, слідчий суддя вважає неможливим врахування суспільної репутації підозрюваного, яка могла би вплинути на визначення можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на те, що підозрюваний не працює, офіційно одружений і має на утриманні малолітню дитину, що є стримуючим фактором до запобігання встановленим ризикам, однак вказане не перешкодило підозрюваному ОСОБА_4 готуватися і вчиняти суспільно-небезпечне діяння пов`язане із порушенням Державного суверенітету України.

На думку слідчого інші біль м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити неможливість впливу на інших підозрюваних та свідків, та не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Виходячи з цього, а також з огляду на безпосередній об`єкт та суб`єктивну сторону злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканості її кордонів та прямий умисел на порушення недоторканості кордону України особами яких переправляють через державний кордон, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, є неможливим.

При цьому враховується, що сприяння в переправленні через державний кордон України планувалася не однієї особи, а групи осіб і така організація здійснювалась за попередньою змовою групою осіб, а злочин скоювався з корисливих мотивів.

Разом з тим суд враховує, що згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, яка не заперечує визначення розміру застави для злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Жодних заперечень проти застосування застави, слідчому судді не надійшло, тому зважаючи на норми зазначені в ч.3 ст.183 КПК України, суд на виконання свого обов`язку щодо визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначає його у відповідності до положень ст.182 ч.5 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, його особу та ризики передбачені статтею 177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 певні обов`язки.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя, враховуючи наявні ризики та роль підозрюваного, як організатора вчинення цього злочину вважає, що таким розміром має бути 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 обраховувати з моменту його затримання, чи взяття під варту.

Розмір застави визначити у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 107360 (сто сім тисяч, триста шістдесят) гривень, які можуть бути внесені як підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м.Київ, код банку отримувача 37567646, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу інформацію про ухвалу суду та ПІБ підозрюваного)

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язок, протягом двох місяців, прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою останніми періодичністю, не відлучатися із с. Іжівці Чернівецького району Чернівецької області, без дозволу слідчого, прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або роботи, утримуватись від спілкування з будь-якою особою визначеною слідчим чи прокурором, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя Іван ЯКІВЧИК