КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.10.2022 відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 29.06.2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002052 від 27.05.2021 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, задовольнити скаргу та скасувати повідомлення про підозру від 29.06.2022 року у кримінальному провадженні №0002052 від 27.05.2021 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Обгрунтовуючи поважність пропуску строку апеляційного оскарження, захисник зазначав, що проголошення повного тексту оскаржуваної ухвали відбулось у відсутності учасників судового провадження, а повний текст ухвали надійшов на його адресу лише 20.10.2022, тоді як подано апеляційну скаргу 25.10.2022.

Посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого

_______________________________________________________________________________________Справа № 761/18201/22 Слідчий суддя ОСОБА_8
Апеляційне провадження № 11-сс/824/4303/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1
судді, апелянт зазначав, що органом досудового розслідування не було вжито всіх належних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 29.06.2022 у день його складання, не зважаючи на той факт, що остання в цей час знаходилась на території України та перебувала за місцем свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з пошукової бази даних «АРКАН» про осіб, які перетнули державний кордон.

Повідомлення про підозру було складено прокурором 29.06.2022 року та у той же день рекомендованим поштовим відправленням з описом про вкладення на адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_7 : АДРЕСА_1 , було направлено о 19 год. 02 хв., що виключає отримання адресатом цього відправлення у той саме день.

Крім того, стороною обвинувачення завчасно не направлялися повістки про виклик ОСОБА_7 на 29.06.2022 року до прокурора для вручення їй у належний спосіб повідомлення про підозру за вказаною адресою, хоча вона була достеменно відома органу досудового розслідування як адреса її фактичного місця проживання.

Таким чином, у прокурора були відсутні правові підстави для направлення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, оскільки органу досудового розслідування було відомо фактичне місце її проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

29.06.2022 року прокурором було складено повістку про виклик (днем складання повідомлення про підозру), на ім`я ОСОБА_7 та необхідність явки до прокурора 05.07.2022 року на 10 год., однак доказів направлення цього документу до нього не додано.

З урахуванням наведеного, на переконання апелянта, ОСОБА_7 в порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України, повідомлення про підозру вручене не було, у зв`язку з чим, остання не набула процесуального статусу підозрюваної особи.

Крім того, органом досудового розслідування не було здійснено всіх можливих і необхідних заходів для перевірки даних, які б свідчили про наявний умисел ОСОБА_7 на вчинення кримінального правопорушення, не було добуто достатніх доказів, які б без сумніву доводили вчинення ОСОБА_7 інкримінованих їх злочинів, що свідчить про відсутність в її діях складу кримінального правопорушення.

Також, апелянт зазначав, що розшук особи, яка не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, проте знаходиться в Україні у відомому для сторони обвинувачення місці, неможливий. У такому випадку щодо особи мають застосовуватися заходи забезпечення кримінального провадження у виді приводу.

Слідчий суддя при розгляді скарги сформував свою позицію про обгрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_7 , залишивши поза увагою допущені стороною обвинувачення процесуальні порушення при здійсненні цієї процесуальної дії.

Крім того, прокурор надавав для огляду слідчому судді інформацію ймовірно про телефонні дзвінки ОСОБА_7 , які не були оформлені відповідно до вимог КПК до оформлення процесуальних документів, не були надані стороні захисту для ознайомлення, та слідчим суддею не була з`ясована думка сторони захисту щодо їх дослідження в судовому засіданні.

У судове засідання підозрювана ОСОБА_7 не прибула, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлена, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_5 , які не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутності підозрюваної, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності підозрюваної, які не прибула в судове засідання.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що у судовому засіданні 07.10.2022 оголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали. Повний текст ухвали слідчого судді від 07.10.2022 проголошено 12.10.2022 у відсутності учасників судового провадження.
Як зазначив апелянт, та підтверджується наявною у матеріалах судового провадження довідкою, складеною працівником Шевченківського районного суду м. Києва, копію повного тексту оскаржуваної ухвали направлено на електронну адресу захисника ОСОБА_6 20.10.2022, тоді як подано апеляційну скаргу 25.10.2022, тобто в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для вирішення питання про поновлення строку апеляційного провадження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00052 від 27.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.
29.06.2022 прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0002052 від 27.05.2021 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 191 КК України; та у видачі службовою особою завідомо неправдивих документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 366 КК України.
Постановою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 01.07.2022 у кримінальному провадженні № 0002052 від 27.05.2021 оголошено у розшук підозрювану ОСОБА_7 .
07.09.2022 захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 29.06.2022 у кримінальному провадженні № 0002052 від 27.05.2021 за ознаками вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.10.2022 відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, та при врученні повідомлення про підозру дотримано вимоги ст. 278 КПК України.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.
Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 29.06.2022 у кримінальному провадженні № 0002052 від 27.05.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , із зазначенням часу, місця їх вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Посилання апелянта на недотримання органом досудового розслідування порядку вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, з тих підстав, що органом досудового розслідування не було завчасно направлено ОСОБА_7 повістки про її виклик 29.06.2022 для вручення повідомлення про підозру, та не було вжито всіх належних заходів для вручення повідомлення про підозру у день його складення, унаслідок чого, на переконання апелянта, вона не набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, ретельно перевірялися колегією суддів під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження.
Так, згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Як убачається із матеріалів судового провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 29.06.2022 у кримінальному провадженні № № 0002052 від 27.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, направлено ОСОБА_7 засобами поштового зв`язку 29.06.2022 за місцем її проживання та реєстрації, що підтверджується наявними у матеріалах судового провадження копіями описів, накладними поштового відправлення № 905 та № 936.
З наведеного убачається, що органом досудового розслідування у повній мірі виконано вимоги ст.ст. 278, 135 КПК України щодо вручення повідомлення про підозру, та вжито заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 29.06.2022 у спосіб, передбачений ст. ст. 135, 136, 278 КПК України, для вручення повідомлень, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 42 КПК Українисвідчить про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні № 0002052.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 29.06.2022, які б слугували підставою для її скасування.
Доводи апелянта про те, що повідомлення про підозру було складено прокурором 29.06.2022 року та у той же день рекомендованим поштовим відправленням було направлено о 19 год. 02 хв. на адресу місця проживання ОСОБА_7 , що на переконання апелянта, виключає отримання адресатом цього відправлення у той саме день, не є підставою для скасування такого повідомлення про підозру, оскільки, як убачається з ч. 1 ст. 42 КПК України, у випадку неможливості вручення повідомлення про підозру особі через не встановлення її місцезнаходження, вказаною статтею передбачено вжиття заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Як встановлено колегією суддів, органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, що підтверджується наявними у справі відомостями про направлення ОСОБА_7 повідомлення про підозру поштою у день його складення 29.06.2022.

З урахуванням наведеного, у розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України, ОСОБА_7 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні.
Доводи апелянта про відсутність підстав для оголошення ОСОБА_7 в розшук, з тих підстав, що остання знаходилась на території України та перебувала за місцем свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , яке було відоме органу досудового розслідування, не впливає на правильність висновків слідчого судді, оскільки постанова прокурора від 01.07.2022 про оголошення ОСОБА_7 у розшук не є предметом судового розгляду під час розгляду слідчим суддею скарги на повідомлення про підозру у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

З цих же підстав не є підставою для скасування ухвали слідчого судді посилання апелянта на відсутність доказів направлення для ОСОБА_7 складеної прокурором 29.06.2022 повістки про виклик на 05.07.2022 року, оскільки вказані обставини не впливають на правильність висновку слідчого судді про дотримання прокурором порядку вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 29.06.2022.
Доводи захисника про те, що органом досудового розслідування не було здійснено всіх заходів для перевірки даних, які б свідчили про наявний умисел ОСОБА_7 на вчинення кримінального правопорушення, не було добуто достатніх доказів, які б без сумніву доводили наявність в її діях складу кримінального правопорушення, а також посилання на те, що прокурор під час судового розгляду надавав для огляду слідчому судді інформацію ймовірно про телефонні дзвінки ОСОБА_7 , які не були оформлені відповідно до вимог КПК та не були надані стороні захисту для ознайомлення, фактично зведені до питань доведеності винуватості, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.
Так, як вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.
Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3