Справа № 137/667/21
Провадження №11-кп/801/325/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

власника причепа ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000004 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25.07.2022, яким засуджено

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки: 1 ) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком скасовано накладений арешт ухвалами слідчого судді від 10.09.2020, 18.12.2020 та вирішено долю речових доказів, а саме причепа, без д.н.з. у якому наявні пні породи "ясен" - конфісковано.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі адвокат та ОСОБА_8 просять вирок Хмільницького міськрайонного суду від 25.07.22 у справі про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України в частині конфіскації причепа без д.н.з. скасувати як незаконний, а тракторний причеп, який вилучений у ОСОБА_8 повернути йому.

На думку адвоката ОСОБА_8 є фактичним володільцем тракторного причепа та обвинуваченому ОСОБА_9 не належить.

ОСОБА_8 свідоцтва про реєстрацію тракторного причепа не має, так як не встиг його зареєструвати, але він є титульним володільцем та до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні не притягувався, а відтак, тракторний причіп як речовий доказ конфіскації не підлягає та має бути повернутий титульному володільцю ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідача, адвоката та ОСОБА_8 , які просили вирок суду змінити, обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 не у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно з п. 10 ст. 100 КПК України під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про поверення грошей, цінностей та іншого майна власнику(законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення і судовому порядку стороною обвинувачення, що власник(законний володілець) грошей цінністей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання.

Разом з тим, в порушення ч. 10 ст. 100 КПК України, конфісковуючи в дохід держави знаряддя вчинення кримінального правопорушення - причеп без д.н.з., суд першої інстанції не переконався, хто є власником чи законним володільцем вказаного причепа, чи знав власник чи законний володілець про використання його причепа як засобу для вчинення кримінального правопорушення.

Згідно протоколу огляду місця події від 09.09.2020 (т. 1 а.с. 233-239) був оглянутий трактор Т-40 д.н.з. НОМЕР_1 разом із причепом. В подальшому трактор та причеп були визнані речовими доказами постановою слідчого від 09.09.2020 (т. 1 а.с. 239-240).

В подальшому 10.09.2020 слідчим суддею за заявою ОСОБА_8 , як власника трактора Т-40 д.н.з. НОМЕР_1 , повернуто трактор власникові, оскільки не встановлено, що трактор є знаряддям злочину.

Як зазначено вище, правоохоронними органами був встановлений лише факт використання обвинуваченим трактора та причепа.

Оскільки провадження в суді першої інстанції було розглянуто в порядку ст. 349 КПК України - під час судового слідства не було встановлено факту належності причеп без д.н.з. на праві власності чи законного володіння обвинуваченому чи іншій особі.

Як встановив Суд, ОСОБА_8 будучи власником трактора Т-40 д.н.з. НОМЕР_1 одночасно є і законним володільцем причепа, який був приєднаний до трактора.

З огляду на викладене, підлягає виключенню із вироку рішення про спеціальну конфіскацію в дохід держави причепа без д.н.з. та повернути власнику ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25.07.2022 щодо ОСОБА_9 змінити.

Виключити із резолютивної частини вироку вказівку про конфіскацію в дохід держави причепа без д.н.з., який вилечено при огляді місця події з трактором, належним ОСОБА_8 .

Причеп без д.н.з. повернути ОСОБА_8 .

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_4