Справа № 216/1257/23
Провадження № 1-кс/216/641/23
УХВАЛА

іменем України

17.03.2023 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні зали судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах заявника ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні заяви про залучення у якості потерпілого у кримінальному провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2023 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу надійшла вказана скарга, в якій представник заявника просить:

- скасувати постанову від 24 лютого 2023 року про відмову у задоволенні заяви про залучення у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000022 від 17.01.2023 прийняту слідчим СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ;

- зобов`язати слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 повторно розглянути заяву адвоката ОСОБА_3 , яка дієв інтересах ОСОБА_5 , від 17.02.2023 по кримінальному провадженню № 0000022 від 17.01.2023;

- зобов`язати слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 вручити ОСОБА_5 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000022 від 17.01.2023.

В обґрунтування скарги вказує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 07.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства ОСОБА_6 , відносно ОСОБА_5 , що мало місце 07.03.2021 року на узбіччі проїжджої частини дороги поблизу будинку АДРЕСА_1 .

24.02.2023 слідчим ОСОБА_4 винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим, яку заявник вважає незаконною, оскільки постанова не містить аналізу зібраних доказів у кримінальному провадженні. У вказаній постанові аналізу подано лише заяву про залучення у якості потерпілого, без спростування доводів представника потерпілого, зібраних доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки оскаржувана постанова є законною та належним чином обгрунтованою та 28.02.2023 кримінальне провадження № 0000022 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КК України.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно із ч. 1 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокуратури, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийнятті рішення, вчинення дії чи бездіяльності.

17.02.2023 до Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 надійшла заява по кримінальному провадженню № 0000022 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України про залучення у якості потерпілого у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2023 року слідчим СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, а 28.02.2023 - постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, станом на день подання до суду скарги на постанову про відмову у визнанні потерпілим слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, яке не скасоване.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимоги п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, керівника слідчого органу, є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні було закрито, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги, оскільки такий розгляд скарги виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді, у зв`язку з закінченням досудового розслідування.

Тобто, на час розгляду справи в суді, слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості вирішити питання щодо зобов`язання слідчого, дізнавача вчинювати процесуальні дії поза межами досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи норми закону та вимоги, викладені у скарзі, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги.

Крім того, слідчий суддя відмовляє у задоволенні вимоги скарги щодо зобов`язання слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 повторно розглянути заяву адвоката ОСОБА_3 , яка дієв інтересах ОСОБА_5 , від 17.02.2023 по кримінальному провадженню № 0000022 від 17.01.2023; зобов`язання слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 вручити ОСОБА_5 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000022 від 17.01.2023, оскільки дані вимоги є похідними від основної вимоги скарги, від результатів розгляду якої залежить вирішення похідних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 303, 304, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 поданої в інтересах заявника ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні заяви про залучення у якості потерпілого у кримінальному провадженні - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20 березня 2023 року о 14-00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1