Справа №522/9943/13-к
Провадження №1-кп/522/1402/23
УХВАЛА

про повернення обвинувального акту прокурору

28 березня 2023 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000787 від 22.01.2013 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000787 від 22.01.2013 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.05.2022 року головуючу суддя визначено ОСОБА_6 .

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 05.05.2022 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 01.06.2022 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000787 від 22.01.2013 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, повернуто прокурору Приморської окружної прокуратури м. Одеси.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.08.2022 року ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 01.06.2022 року скасовано. Постановлено призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

18.08.2022 року справа повернулась із суду апеляційної інстанції до Приморського районного суду м.Одеси.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями від 22.08.2022 року головуючого суддю визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2022 року призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання 02.11.2022 року з`явилась ОСОБА_7 , яка повідомила суд, що не є потерпілою особою. Того ж дня ОСОБА_7 подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі.

29.08.2022 року адвокатом ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 було подано доповнення до клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, в обґрунтування чого зазначено, що у даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування взагалі ніколи не продовжувався.

30.08.2022 року адвокатом ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 було подано скаргу в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, як предмет розгляд під час підготовчого провадження у суді, відповідно якої просив встановити факти порушення загальних засад кримінального провадження, а також грубого порушення прав підозрюваного (обвинуваченого) та ігнорування розгляду заявлених клопотання в період знаходження кримінального провадження №0000787 в провадженні СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області з січня по травень 2022 року, а також просив обвинувальний акт повернути прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

В підготовчому судовому засіданні, подане клопотання сторона захисту підтримала, зазначили, що обвинувальний акт не відповідає приписам чинного КПК України та просила задовольнити клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, взявши до уваги доводи сторін кримінального провадження, Суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 315 КПК України суд вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно вимогам ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1)підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8)розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9)дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається: 1)реєстр матеріалів досудового розслідування; 2)цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що надійшли до суду, не відповідають вказаним вище вимогам. Більше того, обвинувальний акт викликає обґрунтовані сумніви щодо формулювання обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії», від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті п.п. «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, в якому йдеться про право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення, (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії № 9783/82, п.79).

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду, (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пельсє та Сассі проти Франції», (ВП) № 25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п.34).

Формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг та межі судового розгляду, а також надає обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується, а суду можливість у розумні строки розглянути справу.

Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79).

Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «о» п. З ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє га Сассі проти Франції», п. 54. А також «Даллос проти Угорщини», и. 47).

Зазначені недоліки обвинувального акту категорично свідчать про неконкретність обвинувачення та невідповідність його вимогам КПК України, тобто обвинувальний акт не містить сформульованого належним чином обвинувачення і є не конкретизованим.

Як убачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, він не відповідає вимогам ст.291 КПК та не містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону.

Так, у зазначеному обвинувальному акті під час зазначення анкетних відомостей потерпілої особи, як таку особу зазначено ОСОБА_7 , при цьому при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вказує, що кримінальним правопорушенням збитки було завдано ОСОБА_8 , і саме ОСОБА_8 зазначено як потерпілу особу. Під час формулювання обвинувачення та вказання розміру шкоди, завданої обвинувальним актом, сторона обвинувачення знов зазначає як потерпілу особу та особу, якій завдано шкоду, ОСОБА_8 , та що саме ОСОБА_8 подано цивільний позов до обвинуваченого.

З обвинувального акту не вбачається, що ОСОБА_7 кримінальним правопорушенням завдано будь-яку шкоду, під час фактичного викладу обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення ОСОБА_7 зазначається як особа, у присутності якої ОСОБА_8 передавала грошові кошти ОСОБА_3 .

Крім того, судом встановлено, що в обвинувальному акті стороною обвинувачення зазначено, що під час досудового розслідування потерпілою особою було подано цивільний позов, проте в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України його не додано до обвинувального акту.

Відповідно мотивувальної частини ухвали Одеського апеляційного суду від 10.08.2022 року зазначено, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що суд вживав заходи щодо повідомлення потерпілої ОСОБА_7 про час і місце підготовчого судового засідання, як того вимагають положення ст. 136 КПК України, однак, незважаючи на зазначене, суд провів підготовче судове засідання та за наслідкам якого постановив оскаржену ухвалу.

Прокурор в апеляційній скарзі посилався на ті обставини, що судом було зазначено про проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілої особи ОСОБА_8 , яка згідно з документами наданими стороною захисту померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а заяви від правонаступників щодо залучення їх у якості сторони провадження та проведення підготовчого судового засідання за їх участі не поступали.

Під час підготовчого судового засідання 02.11.2022 року з`явилась ОСОБА_7 , яка повідомила суд, що не є потерпілою особою. Того ж дня ОСОБА_7 подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі.

Наведене порушення при складенні обвинувального акту свідчить про те, що він не відповідає вимогам закону, що з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, ст. 9, ст.ст. 21, 22, п.3 ч.2 ст.291, ч.4 ст.291 КПК України, визнається судом істотним порушенням вимог КПК України, яке фактично нівелює принципи безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду до початку судового розгляду та унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, а тому з урахуванням положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 314, 315, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженню №0000787 від 22.01.2013 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - для вирішення питання про зміну обвинувального акту в порядку, передбаченому главою 25 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1