Справа №295/794/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002811 від 07.12.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженому, на утриманні малолітніх дітей не маючого, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 07 грудня 2022 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_6 , де в них виник словесний конфлікт який переріс у бійку.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, зайшов до будинку де взяв кухонний ніж, за допомогою якого здійснив порізи на обличчі та наніс не менше двох ударів в область грудної клітини ззаду ОСОБА_6 , чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді: різаних ран на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; колото-різаної рани в 9-му міжребер`ї зліва по хребтовій лінії, раньовий канал якої має напрямок ззаду наперед, зверху вниз, закінчується сліпо в підшкірно-жировій клітковині нижче краю реберної дуги, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; проникаючого поранення грудної клітки справа із наявною колото-різаною раною в 7-му міжребер`ї справа по хребтовій лінії, раньовий канал якої проникає в плевральну порожнину, в напрямку ззаду наперед, зверху вниз з ушкодженням 6-го сегменту правої легені із розвитком пневмогемотораксу (наявність повітря та крові в плевральній порожнині), яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

20.01.2023 між прокурором зі сторони обвинувачення та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 зі сторони захисту, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок уклали угоду про визнання винуватості.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Обвинувачений та прокурор погодилися на призначення узгодженого покарання, отримали роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Згідно угоди, сторони, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що обвинувачений раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває погодилися на призначення останньому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі. При цьому, сторони вважають за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений повністю визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор та захисник в судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості та зазначили про відсутність підстав які б цьому перешкоджали.

Потерпілий проти затвердження угоди не заперечує, про що надав відповідну заяву.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватими, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Перевіривши угоду про визнання винуватості від 20.01.2023, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при її укладенні дотримано вимоги ч. 6 ст. 474 КПК України, обвинувачений може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а отже може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку.

За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого, у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У результаті вчинення кримінального правопорушення майнової шкоди не завдано.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Винагорода викривачу не пропонувалась, у зв`язку із відсутністю викривача у кримінальному провадженні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-375, 394, 468, 472-475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні №0002811 від 07.12.2022

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази: куртка чорного кольору зі слідами РБК, светер чорного кольору зі слідами РБК, футболка чорного кольору зі слідами РБК, джинси чорного кольору, підштаники чорного кольору, черевики зимові чорні - повернути потерпілому ОСОБА_6 знявши з них арешт, накладений згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 13.12.2022.

Речові докази: дерев`яну палицю та на кухонний ніж - знищити, знявши з них арешт, накладений згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 13.12.2022.

ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до Житомирського апеляційного суду:

обвинуваченим та його захисником виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав - призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1