Справа № 362/3195/22
Провадження № 1-кп/362/521/22
ВИРОК

Іменем України

09.12.2022 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000036 від 18.01.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бровари Київської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, одружений, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , раніше засуджений 21.05.2020 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

18.01.2022 близько 17:20 год. ОСОБА_4 перебував у м. Києві по вул. Глушкова, поруч з ТЦ «Магелан», де поблизу сміттєвих баків знайшов: згорток та колбу з полімерного матеріалу, всередині з білою порошкоподібною речовиною, та дві пластинки, всередині яких знаходились 14 таблеток з написом «Метадон-3Н», які незаконно придбав шляхом привласнення знайденого. Після цього ОСОБА_4 поклав наркотичний засіб та психотропну речовину до лівої кишені куртки чорного кольору, чим розпочав незаконно їх зберігати для власного вживання без мети збуту, а потім сів до свого автомобіля і направився у напрямку автодороги «Київ-Одеса», чим почав вказаний наркотичний засіб і психотропну речовину незаконного перевозити.

При цьому ОСОБА_4 , маючи умисел на придбання психотропних речовин та наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх умисних дій, достовірного знаючи, що це психотропна речовина обіг якої обмежено амфетамін та наркотичний засіб, посягнув на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і психотропних речовин та охорону здоров`я населення всупереч положенням ст. ст. 12, 15, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Надалі 18.01.2022 о 17:48 год. поблизу в`їзду в с. Кодаки Обухівського району Київської області по а/д Київ-Одеса працівники поліції зупинили ОСОБА_4 , затримали його у порядку ст. 289-2 КПК України і у ході проведення особистого обшуку в лівій кишені куртки чорного кольору виявили згорток та колбу з полімерного матеріалу з білою порошкоподібною речовиною та 2 пластинки з 14 таблетками з написом «Метадон-3Н», які у присутності понятих були вилучені та поміщені до спецпакету № INZ2027880, який опечатано належним чином.

У наданих на дослідження 14 таблетках білого кольору круглої форми, порошкоподібній речовині білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Маса метадону (фенадону) у таблетках складає 0,313 г, маса метадону (фенадону) у порошкоподібній речовині білого кольору становить 0,0016 г. Загальна маса метадону (фенадону) 0,3146 г.

Метадон (фенадон) з зазначеною масою є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, перевищує встановлені невеликі розміри (до 0,02 г) та не перевищує встановлені великі розміри (від 1,6 г) відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (список № 1 Таблиця ІІ), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, таблиці розмірів «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться в незаконному обігу» (Таблиця 1), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000.

У наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну становить 1,008 г.

Амфетамін з вищезазначеною масою є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, перевищує встановлені невеликі розміри (до 0,15 г) і не перевищує встановлені великі розміри (від 1,5 г) відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (список № 2 Таблиця ІІ), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, таблиці розмірів «Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться в незаконному обігу» (Таблиця 2), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000.

Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Він повністю погодився з кваліфікацією і фактичними обставинами цього кримінального правопорушення. Пояснив, що дійсно 18.01.2022 року у місті Києві поблизу ТЦ «Магелан», неподалік сміттєвих баків, знайшов згорток. Поклав його до кишені і попрямував у напрямку с. Гребінки Київської області. Його зупинили працівники поліції і виявили цей згорток. Розумів, що всередині згортка заборонені речовини, однак йому стало цікаво. Також пояснив суду, що усвідомлював те, що йому встановлено іспитовий строк за попереднім вироком суду, систематично відмічався у органі пробації. Наголосив, що з січня 2022 не вживає наркотичні засоби і психотропні речовини, його контролює дружина. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, на обліку у лікаря нарколога та/або у лікаря психіатра не перебуває, неофіційно працює, з позитивними характеристиками за місцем проживання і місцем праці, має на утриманні малолітню дитину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений 21.05.2020 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки та не відбув покарання за цим вироком.

Таким чином, даний злочин вчинений обвинуваченим у період іспитового строку за вищезгаданим вироком суду, а тому при обранні міри покарання ОСОБА_4 необхідно застосовувати вимоги ч. 1 ст. 71 КК України і призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком, оскільки обвинувачений після постановлення вироку і до повного відбуття покарання скоїв новий злочин.

З урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та беручи до уваги, що ОСОБА_4 , будучи судимим, на шлях виправлення не став, а вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку, суд дійшов висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З цих підстав суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України, частково приєднавши невідбуте винним покарання за попереднім вироком суду, як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Також суд вважає, що підстав для застосування ст. 75 КК України немає, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив новий умисний злочин, у зв`язку з чим, на думку суду, беручи до уваги обставини справи та особу винного, виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання неможливе.

Вказане вище повністю відповідає правовій позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо повторного звільнення від відбування покарання у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину викладене у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 752/2269/18 та у постанові від 27 серпня 2020 року у справі № 127/10266/19, де вказано, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2020, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили, що здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 126 від 28.04.2022, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7