Справа № 585/1120/23
Номер провадження 1-кп/585/285/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

16 березня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000558 відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Від прокурора Роменської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно № 0000558 відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою.

Ухвалою суду від 15 березня 2023 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли. Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлює невідворотність призначення йому покарання за вчинений злочин, а саме виключно у виді позбавлення волі на строк до 8 років. При цьому, врахування характеру та способу вчинення ним кримінального правопорушення, свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого. Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_5 , достовірно знає місце проживання потерпілих, останньому в силу його процесуального статусу відомо анкетні дані у вказаному кримінальному провадженні, тому може чинити вплив на потерпілих та свідків з метою зміни ними свідчень та уникнення покарання. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлена тим, що ОСОБА_5 , вчинив інкримінований йому злочин з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в умовах свого майнового стану, відсутності офіційного працевлаштування та легального доходу. Крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за скоєння майнових злочинів, що істотно підвищує ризик повторного скоєння аналогічних кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного, просив обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, оскільки прокурором не доведено недоцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 підтримав думку прокурора.

Потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до суду не з`явилися, про день і час підготовчого засідання повідомлені.

Згідно ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь та обрати змінити, скасувати запобіжний захід.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, варто взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що обставини, які враховувались при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, не змінилися, тобто наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зникли.

Наявність вказаних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тобто обвинувачений ОСОБА_5 через тяжкість покарання, йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, вчинив новий злочин, маючи не зняту і непогашену в установленому законом порядку судимість в умовах воєнного стану. Крім того, на даний час в Роменському міськрайонному суді на розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, перебуваючи на волі він може чинити вплив на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, враховуючи, що останньому відоме місце їх проживання.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про доцільність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ураховуючи міцність його соціальних зв`язків, він на час затримання не працював, тому обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недоцільним. Суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи обставини злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, особу ОСОБА_5 наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави за необхідне відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого та/або прокурора, та/або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого та/або прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 183, 194,314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ромни Сумської області, українцю, громадянину України, раніше неодноразово судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 14 травня 2023 року включно.

Ухвалу направити для виконання до ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80520 гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду на першу вимогу;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_2 ), без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня застосування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Сумського апеляційного суду з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 17 березня 2023 року о 13 год. 00 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1