Справа № 463/4754/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/994/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2022 р. про відмову у задоволенні скарги,
встановила:
цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від 31.05.2022 року.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій зазначають, що ТУ ДБР та суддя Личаківського районного суду м. Львова не відважились внести відомості про злочин до ЄРДР усупереч вимогам ст.ст.2,214,216 КПК України стосовно суддів обох інстанцій, які вирішили призначити експертизу будинковолодіння відповідача, що не є предметом спору, вийшовши за межі позову та за межі клопотання про призначення експертизи у точній відповідності до Рішення Верховного Суду.

Упродовж тривалого часу Апеляційний суд мав змогу в порядку п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України додатковим рішенням приступити до виконання Рішення Верховного Суду, проте почуття безкарності та вседозволеності перешкодило йому поступити розумно, адже за кваліфікацією має місце тяжкий злочин.

Вказують, що не бажають судді виконувати приписи ст.ст.3,6,8,19 Конституції України, усупереч рішення Верховного Суду, перешкоджаючи рухові справи, а тому, керуючись вимогами ст.ст.307,382,383,407 КПК України, просимо скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою зобов`язати ТУ ДБР внести відомості про злочин, передбачений ч.3 ст.382 КК України стосовно суддів обох інстанцій, адже виокреслюється додатковий злочин, передбачений ст.109 КК України.

Звертають увагу, на ту обставину, що Інспекція ДАБК та орган місцевого самоврядування в суді першої інстанції підтримали позивні вимоги ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, виступ ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні слід відмовити.
Згідно з ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали дотримався в повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).
Встановлено, що заявниками до Львівської обласної прокуратури подано заяву від 31.05.2022 року про вчинення кримінального правопорушення суддями Пустомитівського районного суду Львівської області та Львівського апеляційного суду передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, яку переадресовано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові.
Згідно відповіді Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, розглянувши заяву ОСОБА_6 , слідчий прийшов до висновку про відсутність підстав для внесення відомостей в ЄРДР (а.с.44-45).
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення від 31.05.2022 року, яка долучена до матеріалів скарги, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеною в повідомленні особою кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого.
З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі їх заяви від 31.05.2022 року.
При цьому, слідчим суддею підставно зазначено, що уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши заяву ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від 31.05.2022 року дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначених заявником.
Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
постановила:
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від 31.05.2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4