Справа № 524/315/23
Провадження № 1-кс/524/186/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року

Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000196 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором, про накладення арешту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000196 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, в якому просить накласти арешт на майно що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером: :00:029:0005 яка розташована на території Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Просить заборонити відчужувати вищевказане майно, оскільки це може призвести до негативних наслідків, які можуть перешкодити завданням кримінального провадження. Також просить розгляд даного клопотання провести без виклику власника майна, ОСОБА_4 , оскільки останній може вжити заходи спрямовані на відчуження даного майна з метою недопущення його арешту.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.

На підставі ч. 2 ст.72 КПК України розгляд клопотання здійснюється без виклику власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000196 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України за фактом заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у великому розмірі, а також за фактом внесення службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей.

У межах даного кримінального провадження, 17 січня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

18 січня 2023 року прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 складено та долучено до матеріалів провадження цивільний позов в інтересах держави в особі Кременчуцької районної ради Полтавської області до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000196 від 17.01.2023 року, до ОСОБА_4 , який є фізичною особою підприємцем. Згідно вказаної позовної заяви, прокурор просить стягнути з цивільного відповідача ФОП ОСОБА_4 на користь Кременчуцької районної ради Полтавської області, грошові кошти, які надлишково перераховані Кременчуцькою районною радою Полтавської області за договором від 05.11.2019 №18 в розмірі 249996,00 грн..

Отже, підставою для звернення до суду з вказаним клопотанням стала необхідність забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна є наявність ризику того, що вказане майно може бути відчужене чи передане на користь третіх осіб з метою приховування, що унеможливить відшкодування збитків у майбутньому.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У розумінні ст. 177 КПК України, "обґрунтована підозра" включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

Не вирішуючи питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, слідчий суддя дійшов на підставі безпосередньо досліджених документів, долучених до клопотання.

Стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 , необхідність накладення якого обґрунтовано обумовлена потребою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та запобігання можливості його відчуження чи передання на користь третіх осіб з метою приховування, що виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Наявність у матеріалах провадження цивільного позову про стягнення з ОСОБА_4 на користь Кременчуцької районної ради Полтавської області, грошові кошти, які надлишково перераховані Кременчуцькою районною радою Полтавської області за договором від 05.11.2019 №18 в розмірі 249 996,00 грн., враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, яким Кременчуцькій районній раді Полтавської області завдано майнової шкоди у розмірі 249 996,00 грн., підтверджує існування потреби у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № від 17.01.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у власності будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість даної нерухомості становить 19 482 грн.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 320354772 від 17.01.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у власності земельну ділянку з кадастровим номером: :00:029:0005.

На підставі договору оренди від 19.12.2019, ОСОБА_4 здає в оренду ТОВ Підприємство «Відродження» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:029:0005, яка розташована на території Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Згідно вказаного договору оренди НГО даної земельної ділянки становить 107 922 грн. 95 коп.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, та накладення арешту на майно, що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером: :00:029:0005 яка розташована на території Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області.

Керуючись статтями 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером: :00:029:0005 яка розташована на території Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, із забороною відчужувати вищевказане майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1