Сарненський районний суд
Рівненської області
_________________________________________________
Справа № 572/3536/22
Провадження № 1-кс/572/893/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000521 від 03.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000521 від 03.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Прокурор Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 09.12.2022 року майно: 51 предмети, які ззовні схожі на патрони, які упаковано до сейф пакету НПУ SUD2084094; каміння зовні схоже на бурштин-сирець, яке упаковано до сейф пакету НПУ WAR 1780919; 3 предмета ззовні схожих на корпус гранати, які упаковано до спец. пакету ВТС № АБ044080; 3 предмета зовні схожих на запал до гранати, які упаковано до спец. пакету ВТС № АБ044079 з позбавленням права на відчуження та користування, які вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 та є предметом вчинення кримінального правопорушення, що можуть мати значення у кримінальному провадженні, як речові докази з метою визначення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до клопотання, встановлено, що 03.11.2022 року о 11 год.00 хв. поштою, через секретаря СБУ надійшли матеріали щодо ознак протиправної діяльності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який неодноразово в ході спілкування с військовослужбовцями, які дислокуються на території Сарненського гарнізону вихвалявся щодо факту придбання ним боєприпасів та вибухових пристрої за місцем свого проживання. 09.12.2022 року під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено 51 предмети, які ззовні схожі на патрони, які упаковано до сейф пакету НПУ SUD2084094;каміння зовні схоже на бурштин-сирець, яке упаковано до сейф пакету НПУ WAR 1780919; 3 предмета ззовні схожих на корпус гранати, які упаковано до спец. пакету ВТС № АБ044080; 3 предмета зовні схожих на запал до гранати, які упаковано до спец. пакету ВТС № АБ044079;

Прокурор підтримав клопотання та просить його задовольнити.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Суд дійшов до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на 51 предмет, які ззовні схожі на патрони, які упаковано до сейф пакету НПУ SUD2084094; 3 предмета ззовні схожих на корпус гранати, які упаковано до спец. пакету ВТС № АБ044080; 3 предмета зовні схожих на запал до гранати, які упаковано до спец. пакету ВТС № АБ044079 з позбавленням права на відчуження та користування, які були вилучені в ході обшуку місця проживання ОСОБА_4 , так як зазначене майно може бути засобом та об`єктом кримінально протиправних дій, передбачених ч.1 ст.263 КК України, оскільки незастосування таких заходів може призвести до знищення чи відчуження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Проте, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що вилучені каміння зовні схожі на бурштин-сирець відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема в клопотанні про арешт майна прокурор не довів підстав вважати, що тимчасове вилучене майно відносно якого було подано клопотання про арешт є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також прокурор не навів доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню у разі ненакладення арешту на каміння зовні схожі на бурштин-сирець, стосовно яких будь-які процесуальні дії не проводяться.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене підстави для задоволення клопотання про арешт каміння зовні схоже на бурштин-сирець, яке упаковано до сейф пакету НПУ WAR 1780919, які були тимчасово вилучені не містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відповідно не має доказового значення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0000521 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: 51 предмет, які ззовні схожі на патрони, які упаковано до сейф пакету НПУ SUD2084094; 3 предмета ззовні схожих на корпус гранати, які упаковано до спец. пакету ВТС № АБ044080; 3 предмета зовні схожих на запал до гранати, які упаковано до спец. пакету ВТС № АБ044079 з позбавленням права на відчуження та користування, які вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 .

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на каміння зовні схоже на бурштин-сирець, яке упаковано до сейф пакету НПУ WAR 1780919 відмовити.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: