Справа № 156/844/22
Провадження № 1-кп/156/65/22
ВИРОК

Іменем України

23 грудня 2022 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Іваничі Волинської області кримінальне провадження (№ за ЄРДР 0000594 від 12.11.2022) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нововолинську Волинської області, є громадянином України, здобув неповну середню освіту, не є працевлаштованим, не є одруженим, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак на підставі ст. 89 КК України судимості не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений 11.11.2022 в денну пору доби (більш точний час не встановлено) перебував біля річки Західний Буг неподалік від с. Литовеж Володимирського району Волинської області, випадково знайшов та залишив собі (таким чином придбав без передбаченого законом дозволу) 24 предмети, за зовнішніми ознаками та конструктивними особливостями схожі на патрони до вогнепальної зброї. В подальшому ОСОБА_4 , зберігаючи ці предмети при собі в кишенях одягу, прямував по вул. Шевченка в с. Литовеж Володимирського району Волинської області, був зупинений співробітниками поліції для перевірки документів. 11.11.2022 в період часу з 17 год. 00 хв. по 17 год. 30 хв. під час огляду місця події поблизу буд. № 118 по вул. Шевченка у с. Литовеж в присутності двох понятих у ОСОБА_4 виявлені та вилучені 24 предмети, за зовнішніми ознаками та конструктивними особливостями схожі на патрони до вогнепальної зброї, вилучені предмети поміщені до спеціального пакета НПУ № EXPT0213452.

Згідно з висновком експертизи від 25.11.2022 № СЕ-19/103-22/9939-БЛ (Волинський НДЕКЦ МВС України) вилучені у обвинуваченого предмети є: 21 предмет військовими боєприпасами, проміжними патронами калібру 7,62 мм х 39 мм, розробленими в СРСР, для стрільби придатними; 2 предмети військовими боєприпасами, гвинтівочними патронами калібру 7,62 мм х 54 мм, виробництва СРСР, зразка 1930 року, для стрільби придатними; 1 предмет боєприпасом, гвинтівочним патроном калібру 8 мм х 57 мм, виробництва «Mauser» (Німеччина), зразка 1905 року, для стрільби придатним.

Діяння ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковане за ч.1 ст.263 КК України як придбання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 19.12.2022 між прокурором Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000594 від 12.11.2022 (з однієї сторони), та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 (з іншої сторони) укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони дійшли згоди щодо визнання неправомірності вчиненого та беззастережного визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, на стадії судового розгляду, прийняття обвинуваченим на себе зобов`язання невідкладно прибувати за викликом прокурора або суду. Також сторонами було узгоджено, що обвинувачений (підозрюваний) має понести покарання у виді 4 років позбавлення волі, зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням (на підставі ст. 75 КК України).

У підготовчому судовому засіданні 23.12.2022 представник публічного обвинувачення просив затвердити добровільно укладену між прокурором (з однієї сторони) та обвинуваченим (підозрюваним) за участі захисника (з іншої сторони) угоду про визнання винуватості, призначити ОСОБА_4 покарання, узгоджене сторонами угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному; обвинувачений підтвердив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, наслідки умисного невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України; обвинувачений повідомив, що будь-який неправомірний фізичний чи психологічний тиск на нього під час досудового розслідування не чинився, просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено добровільно.

У підготовчому судовому засіданні 23.12.2022 захисник ОСОБА_5 висловив думку щодо можливості затвердження судом добровільно укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості із призначенням винній особі покарання, узгодженого сторонами угоди.

Судом обвинуваченому ОСОБА_4 з достатньою повнотою роз`яснені наслідки укладення зазначеної угоди.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України (в редакції Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII) віднесено до категорії тяжких злочинів проти громадської безпеки.

Потерпілі в кримінальному провадженні відсутні.

При укладенні угоди про визнання винуватості були дотримані загальні засади щодо необхідності залучення до участі в кримінальному провадженні захисника (ч.2 ст. 52 КПК України).

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, надав свою згоду на укладення вказаної угоди; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та цілком усвідомлюють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Санкція ч.1 ст. 263 КК України в редакції, що була чинною на момент скоєння ОСОБА_4 правопорушення (на 11.11.2022) передбачала застосування до винних осіб покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Вид та міра покарання у виді 4 років позбавлення волі, передбачені санкцією ч. 1 ст. 263 КК України у вказаній редакції, на які обвинувачений свідомо погоджується, обрано із урахуванням загальних засад призначення покарань, встановлених ст. 65-67 КК України.

Суд переконався у добровільному укладенні сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, котрі передбачені в угоді, а також у тому, що сторонам угоди зрозумілі наслідки укладання угоди, передбачені КПК України.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення присутніх учасників кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання ОСОБА_4 своєї винуватості та призначення йому узгодженої міри покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При укладенні угоди про визнання винуватості від 19.12.2022 сторони дійшли згоди щодо визначення покарання ОСОБА_4 зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Згідно з ч.4 ст.75 КК України іспитовий строк може бути встановлений судом тривалістю від 1 до 3 років.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, враховуючи особу ОСОБА_4 (обвинувачений не є одруженим, не є працевлаштованим, задовільно характеризується територіальною громадою за місцем проживання, не перебуває на диспансерному обліку чи під профілактичним наглядом у лікарів психіатра та нарколога, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак на підставі ст. 89 КК України судимості не має), обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття ОСОБА_4 ), відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд вважає за доцільне встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України суд вважає за доцільне покласти на засудженого до відбування покарання з випробуванням обов`язки: періодично прибувати для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 16.12.2022 у справі № 165/3081/22 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, на нього покладено певні обов`язки на час з 16.12.2022 по 16.02.2023.

Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Відповідні клопотання від учасників кримінального провадження щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на час завершення судового розгляду кримінальної справи № 156/844/22 до суду не надходили, ОСОБА_4 впродовж судового провадження сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки у кримінальному провадженні, отже, підстав для застосування до засудженого запобіжного заходу на час до набрання цим вироком законної сили суд не вбачає.

Потерпілих у кримінальному провадженні немає. Цивільні позови в кримінальному провадженні заявлені не були.

Під час досудового розслідування на проведення експертизи (висновок експерта від 25.11.2022 № СЕ-19/103-22/9939-БЛ, Волинський НДЕКЦ МВС України) були здійснені процесуальні витрати в розмірі 2265,36 грн..

Відповідно до ст. 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів, віднесені до складу процесуальних витрат.

Згідно із ч.2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Зі змісту гл. 8 КПК України вбачається покладення законодавцем обов`язку щодо відшкодування процесуальних витрат саме на особу, яку визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення (окрім витрат на безоплатну правову допомогу підозрюваному, обвинуваченому за ч.2 ст. 120 КПК України).

Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність компенсувати державі витрати, пов`язані із залученням експерта, за рахунок особи, визнаної винною у вчиненні правопорушення, і стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати в розмірі 2265,36 грн..

За вказаним кримінальним провадженням було зібрано речові докази, а саме: оптичний диск з відеозаписом фіксування процедури огляду місця події від 11.11.2022 з бодікамери поліцейського (зберігається у Відділі поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області); 19 патронів до вогнепальної зброї та 5 гільз від демонтованих під час експертного дослідження патронів (зберігаються у Відділенні поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області).

Згідно з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження, відтак оптичний диск з відеозаписом фіксування процедури огляду місця події від 11.11.2022 з бодікамери поліцейського залишається в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до п. 5 ч.9 ст. 100 КПК України речі, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, отже 19 придатних до стрільби патронів до вогнепальної зброї підлягають конфіскації в дохід держави; 5 гільз, демонтованих внаслідок криміналістичного дослідження, що не мають цінності і не можуть бути використані, підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.12.2022, укладену між прокурором Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000594 від 12.11.2022 (з однієї сторони), та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 (з іншої сторони).

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1,2 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням тривалістю 1 (один) рік, якщо він під час випробування не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично прибувати для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання цим вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із здійсненням експертизи в кримінальному провадженні, в розмірі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок.

Подальшу долю речових доказів у кримінальному провадженні після набрання цим вироком законної сили вирішити таким чином:

-оптичний диск з відеозаписом фіксування процедури огляду місця події від 11.11.2022 з бодікамери поліцейського (зберігається у Відділі поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області) залишити в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження;

-19 патронів до вогнепальної зброї (зберігаються у Відділенні поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області) конфіскувати в дохід держави;

-5 гільз від демонтованих під час експертного дослідження патронів (зберігаються у Відділенні поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, вирок, якщо його не було скасовано за наслідками апеляційного провадження, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_7