Справа № 126/320/22
Провадження № 1-кп/147/47/22
У Х В А Л А
іменем України

15 листопада 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з Державною установою «Вінницька установа виконання покарань №1» кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 від 08.09.2021, про обвинувачення:

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 від 08.09.2021, про обвинувачення: ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

15 листопада 2022 року до суду прокурором ОСОБА_5 подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначає, що термін утримання обвинуваченого під вартою спливає, у зв`язку з чим є необхідним та доцільним вирішити питання щодо продовження строку його утримання під вартою без зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, що обґрунтовується наступним. Так, обвинувачений вчинив злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі. Сторона обвинувачення вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне ОСОБА_6 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Всі з вище перерахованих ризиків та обставин, чітко відображені у відповідних матеріалах судової справи і продовжують мати своє місце на даний час.

Також, 15 листопада 2022 року прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів. Клопотання мотивує тим, що термін утримання обвинуваченого під вартою спливає, у зв`язку з чим є необхідним та доцільним вирішити питання, щодо продовження строку його утримання під вартою, без зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, що обґрунтовується наступним. Так, обвинувачений вчинив злочини, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі. Крім того, наслідком злочинних дій обвинуваченого настала шкода у особливо великих розмірах. Сторона обвинувачення вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне ОСОБА_7 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Всі з вище перерахованих ризиків та обставин, чітко відображені у відповідних матеріалах судової справи і продовжують мати своє місце на даний час.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подані клопотання з підстав та доводів наведених у них та наполягав на їх задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що він не причетний до вчинення правопорушення, яке ставиться йому в вину відповідно до обвинувального акту, також повторив, що у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, зважаючи на свій вік не може перебувати під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 заперечила проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою відносно свого підзахисного. Зазначила, що на сьогодні не підтверджено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику за місцем проживання, проблеми зі здоров`ям, тому немає доцільності продовження тримання під вартою та просила застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у виді застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував щодо поданого прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно себе. Разом з тим висловився, що заперечує проти задоволення клопотання прокурора відносно ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження її підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак висловилась, що заперечує проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши доводи клопотань та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 25 листопада 2022 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - 26 листопада 2022 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 даної статті передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було встановлено судом під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування даного запобіжного заходу та неодноразового його продовження, а саме залишаються актуальними ризики переховування обвинувачених від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконного впливу на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до положень ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні: тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років (ч. 1 ст.263 КК України) та особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна (ч.4 ст. 187 КК України).

Обвинувачений ОСОБА_7 відповідно до положень ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна (ч.4 ст. 187 КК України).

Конституційний Суд України у Рішенні від 25.06.2019 по справі №7-р/2019 констатував, що обґрунтування необхідності тримання під вартою особи самою лише кваліфікацією злочину, не забезпечує і не може забезпечити балансу між метою застосування такого виняткового запобіжного заходу у кримінальному провадженні та конституційним правом особи на свободу та особисту недоторканність. При цьому обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, а також бути пропорційними та обґрунтованими.

За сукупності вказаних вище обставин, враховуючи, що судове провадження внаслідок об`єктивних обставин не може бути завершено до спливу строку запобіжного заходу обраного обвинуваченим, наявні ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про необхідність продовження саме раніше визначеного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Також, в ході судового розгляду безпосередньо судом не допитано свідків та потерпілу, що надає можливість обвинуваченим, у разі не продовження їм запобіжного заходу, незаконно впливати на них з метою зміни наданих показів та уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, обвинувачені раніше судимі за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про їхню схильність до вчинення даного виду кримінальних правопорушень та їхнє не бажання ставати на шлях виправлення, що вказує на можливість вчинення нових кримінальних правопорушень, у разі не продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та є достатні підстави для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є продовження строку дії ухвали про тримання під вартою щодо обвинувачених.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 щодо неактуальності вказаних в клопотанні прокурора ризиків, не підтверджуються жодними доказами.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та стороною захисту не надано.

Стосовно доводів обвинуваченого ОСОБА_6 щодо непричетності його до кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, колегія суддів зазначає, розглядаючи клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на стадії розгляду кримінального провадження по суті, суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Доводи прокурора наведені в клопотанні, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, та відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)» про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, що виправдовує прододовження заходу забезпечення кримінального провадження, адже наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшилися.

Крім того, доводи щодо стану здоров`я та міцності соціальних зв`язків судом не беруться до уваги, оскільки вони вже були оцінені (предметом розгляду) судом раніше, стороною захисту не надано доказів, які вказують на неможливість обвинуваченого утримуватись під вартою та неможливості отримання ним необхідного лікування в умовах слідчого ізолятора, а тому наведені стороною захисту доводи не впливають на прийняття рішення на користь зміни запобіжного заходу в сторону пом`якшення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 (шістдесят) днів тобто до 13 січня 2023 року включно.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 (шістдесят) днів тобто до 13 січня 2023 року включно.

Копію ухвали направити на адресу Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1» для вручення обвинуваченим та виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду буде виготовлено та проголошено 15 листопада 2022 року о 16 годині 00 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3