УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчу судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, у кримінальному провадженні № 201/6625/22 (пр. № 1-кп/201/432/2023), відомості про яке 20 серпня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001093, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Під час підготовчого судового засідання у цьому кримінальному провадженні захисником адвокатом ОСОБА_6 було надано угоду про примирення, яка була укладена 09 лютого 2023 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно з умовами якої, сторони дійшли до узгодженої міри покарання, яке повинно бути призначено обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 25 500,00 грн.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та захисник, а також потерпілий підтримали угоду про примирення і просили її затвердити.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим та потерпілим.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями статті 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 тієї самої статті КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України, підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Отже, необхідною умовою застосування ст. 69 КК України має бути наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Санкцією ч. 2 ст. 345 КК України передбачене покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Як вбачається з угоди, при узгодженні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , сторони виходили з тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також обставинам, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття обвинуваченого, активного сприяння розкриттю злочину, а також відсутністю обставин, що його обтяжують.

На підставі наведених даних сторони дійшли згоди про можливість застосування вимог ст. 69 КК України та визначення обвинуваченому покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті.

Однак, на думку суду, визначивши обвинуваченому в угоді покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500,00 грн., сторони не зазначили переконливих та достатніх даних про те, які з наведених в ній пом`якшуючих обставин є такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

При цьому суд вважає, що такі обставини, як щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, є достатніми лише для вирішення питання щодо призначення йому покарання у розмірі нижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 345 КК України, а не є тими обставинами, що свідчать про те, що внаслідок їх настання ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення істотно знизилась.

Крім того, за змістом кримінального закону ступінь тяжкості вчиненого злочину передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння. На думку суду, при укладенні угоди та визначенні обвинуваченому міри покарання не знайшов належної оцінки факт суспільної небезпеки вчиненого злочину, а саме конкретні обставини вчиненого злочину, який обвинувачений вчинив у період дії воєнного стану.

З огляду на наведене, визначене сторонами в угоді покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, є явно м`яким, а призначення такого покарання, на думку суду, суперечить інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Як вбачається з положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, не відповідають інтересам суспільства, а також відсутні фактичні обставини визнання винуватості.

Згідно з абзацом 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди з підстав, визначених пунктами 1-6 цієї частини, при цьому, у такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди про примирення суперечать вимогам КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , продовживши судове провадження у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 376, 471, 474 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 201/6625/22 (пр. № 1-кп/201/432/2023), стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, продовживши судове провадження у загальному порядку.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.30 годині 13 лютого 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1