ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/3625/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/145/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 12 грудня 2022 року щодо ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , 1985 року народження про зарахування на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) у строк відбування покарання за вироком Київського районного суду м.Полтави від 09 вересня 2022 року строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд мотивував своє рішення тим, що вироком Київського районного суду м.Полтави від 09 вересня 2022 року ОСОБА_8 засуджено за злочини, передбачені ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, які було вчинено 20 грудня 2017 року, а тому до нього не можуть бути застосовані положення ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), який втратив чинність 21.06.2017 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Указала, що судом не було встановлено та з`ясовано саме за якими обставинами в суд звертається засуджена особа. Відзначила, що ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування ч.5 ст.72 КК України про те, щоб судом було пом`якшене покарання та повністю чи частково звільнено від його відбування на підставі того, що останній у всьому покаявся, цілком визнав свою провину у скоєному, зрозумів який злочин вчинив та обіцяє більше такого не вчиняти - діяти не порушуючи закони України, став на шлях виправлення, в установі виконання покарань зарекомендував себе з позитивного боку - нарікань чи зауважень до нього не надходило. Наголосила, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання передчасно дійшов висновку про те, що мова йде про застосування Закону України про зарахування попереднього ув`язнення та залишив поза увагою норму вказаної частини статті та не застосував її до засудженого не вказуючи обґрунтованості цьому в ухвалі суду. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_8 в повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_8 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, заяв чи клопотань про особисту участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надав, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проводився за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Згідно положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Відповідно до п.п. «а», «б», «в», «г», «ґ» ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатрічної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Законом №2046-VIII від 18 травня 2017 року внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України, згідно яким попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Цей Закон №2046-VIII набув чинності 20 червня 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), тобто один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно матеріалам судового провадження, злочини, за які ОСОБА_8 було засуджено вироком Київського районного суду м.Полтави від 09 вересня 2022 року, він вчинив 20 грудня 2017 року, тобто після втрати чинності Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про пом`якшення покарання, а не про застосування Закону України про зарахування попереднього ув`язнення, є безпідставними та спростовуються змістом клопотання останнього.

Крім того, згідно ч.5 ст.72 КК України при призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Враховую, що ОСОБА_8 за вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі, яке зазначено у ч.1 ст.72 КК України, посилання сторони захисту на ч.5 ст.72 КК України, як на підставу для пом`якшення покарання є помилковим і суперечить положенням закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, рішення суду ухвалено відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, а тому підстави для скасування ухвали суду - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 12 грудня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: