Справа № 149/1739/21
Провадження №1-кп/149/13/23
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

22.02.2023 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: судді (головуючої) ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000057 від 12.04.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Семки Хмільницького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.07.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою 02.07.2020 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в період не знятої та не погашеної судимості знову вчинив умисний злочин.

Так, 11.04.2021 близько 15:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи біля дерев`яної альтанки, яка знаходиться поблизу кафе «Оазис», розташованого за адресою: вул. Перемоги, 1 в с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області, під час спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_6 , жителем АДРЕСА_2 , помітив у ОСОБА_6 мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 9», який останній залишив на поверхні столу дерев`яної альтанки.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований та таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_6 пішов до приміщення магазину, залишивши на поверхні столу свій мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 9», та не спостерігає за його діями, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном.

Також ОСОБА_4 помітив, що у чохлі мобільного телефону наявна банківська картка «ПриватБанк», яку останній дістав з чохла та викинув за альтанку. У подальшому ОСОБА_4 вимкнув вищевказаний мобільний телефон, дістав сім-картку оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 . Тоді мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 9» Carbon grey» сірого кольору та вищевказану сім-картку поклав до кишені куртки, в яку був одягнутий.

Після цього ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку експертизи № 2553/21-21 від 16.04.2021 вартість мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi 9» становить1446 грн. 80 коп., чохол синього кольору не становить матеріальної цінності для потерпілого.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1446 гривень 80 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисним протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду заперечував свою вину, зазначивши, що він дійсно перебував з потерпілим біля кафе "Оазис" в с. Качанівка, де вони розпивали алкогольні напої, і коли ОСОБА_6 вийшов з-за столу до вбиральні взяв телефон, бо думав, що останній його просто забув на столі, і в подальшому мав намір віддати його ОСОБА_6 . ОСОБА_4 вийняв сім-карту, бо сам телефон на той час розрядився, щоб перевірити, що дійсно телефон належить ОСОБА_8 , так як не був у цьому впевнений. На наступний день віддав телефон матері ОСОБА_6 , яка прийшла до нього додому за телефоном. В своєму останньому слові та у судових дебатах свою вину визнав, розкаявся та просив не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні при первісному допиті підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, однак в подальшому змнював свої покази та пояснив, що точно не пам`ятає, чи дійсно ОСОБА_7 викрав у нього телефон, можливо ОСОБА_4 не мав наміру його викрадати, і можливо він дозволив йому забрати телефон. Згодом в ході судового розгляду наполіг на своїх первісних показах, посилаючись на те, що змінив пояснення в суді на прохання матері обвинуваченого, однак в дійсності мали місце обставини, зазначені в обвинувальному акті, а саме те, що вони дійсно з ОСОБА_4 розпивали алкогольні напої та він вийшов, залишивши мобільний телефон на столі. Коли повернувся, телефону уже не було, і викрав телефон саме ОСОБА_4 . Просив волі обвинуваченого не позбавляти, претензій до нього не має, шкода йому відшкодована матір`ю обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю підтверджується дослідженими у ході судового розгляду доказами, в тому числі показами обвинуваченого, потерпілого, а також:

витягом з ЄРДР (т. 1, а.с. 222), відповідно до якого 12.04.2021 на підставі заяви ОСОБА_6 до ЄРДР внесено відомості за ч. 2 ст. 185 КК України;

протоколом прийняття заяви та заявою про вчинене кримінальне правопорушення (т. 1, а.с. 223), відповідно до якої ОСОБА_9 просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , оскільки останній 11.04.2021 викрав його мобільний телефон;

заявою ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 224), якою вона надала добровільну згоду на вилучення мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi 9»;

протоколом огляду місця події від 12.04.2021 з ілюстрованою таблицею до нього (а.с. 226-233), згідно з яким було проведено огляд службового приміщення для прийому громадян в Хмільницькому РВП ГУНП Вінницької області в якому ОСОБА_10 видала мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 9» без сім карти. В ході огляду вказаний телефон було вилучено та постановою слідчого (т. 1, а.с. 240-241) визнано речовим доказом в кримінальному провадженні 0000057;

заявою ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 234), відповідно до якої останній добровільно видав працівникам поліції сім картку "Київстар", яка знаходилась в мобільному телефоні «Xiaomi» моделі «Redmi 9», який належить ОСОБА_6 ;

протоколом огляду місця події від 12.04.2021 з ілюстрованою таблицею до нього (т. 1, а.с. 235-239), згідно з яким було проведено огляд службового приміщення для прийому громадян в Хмільницькому РВП ГУНП Вінницької області, в якому ОСОБА_4 видав сім карту "Київстар", яку в ході огляду було вилучено та постановою слідчого (т. 1, а.с. 240-241) визнано речовим доказом в кримінальному провадженні 0000057;

висновком експерта № 2553/21-21 від 16.04.2021 (т. 1, а.с. 246-249), відповідно до якого вартість наданого на дослідження мобільного телефона бренду «Xiaomi» суббренду «Redmi» моделі «Redmi 9» станом на 11.04.2021 становить 1446,80 грн. при умові незмінності товарного виду, робочого стану та виконанні усіх відповідних функцій;

висновком судово-психіатричного експерта № 80 від 30.06.2021 (т. 2, а.с. 16-20), відповідно до якого ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння страждав на психічний розлад у вигляді розумової відсталості легкого ступеня з відсутністю відхилень у поведінці (F 70.0) та усвідомлював свої дії та міг керувати ними. В ОСОБА_4 в теперішній час виявлений психічний розлад у вигляді розумової відсталості легкого ступеня з відсутністю відхилень у поведінці (F 70.0) та в теперішній час він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує та може брати участь у судових засіданнях.

Крім того, в судовому засіданні було допитано свідків.

Так, свідок ОСОБА_10 повідомила, що вранці 12.04.2021 її син ОСОБА_6 сказав, що не може знайти телефон та попросив її, щоб вона пішла до ОСОБА_4 забрала його. Коли та прийшла до ОСОБА_4 , то він спочатку відмовлявся віддати телефон, але згодом віддав, коли вона повідомила, що викличе поліцію.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомили, що очевидцями подій кримінального правопорушення не були. ОСОБА_12 повідомив, що був залучений працівниками поліції при видачі в приміщенні кабінету Хмільницького РВП предметів, в той час в кабінеті перебував ОСОБА_4 . Після цього протокол він підписав. ОСОБА_11 про обставини кримінального правопорушення нічого не відомо.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, учинив злочин під час іспитового строку за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.07.2020, не працює, на консультативному обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП "Хмільницька ЦЛ" з 2011, однак згідно висновку судово-психіатричного експерта № 80 від 30.06.2021 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не потребує ПЗМХ.

Відповідно до висновків досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 високий, його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства (в т.ч. окремих осіб).

Обставин, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено. Щодо каяття ОСОБА_4 під час судових дебатів і останнього слова, що може бути обставиною, яка пом`якшує покарання особи згідно зі ст. 66 КК України, суд приходить до наступного висновку.

Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19.

Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, встановленої в ході судового розгляду, не є щирим каяттям. Впродовж усього судового розгляду ОСОБА_4 заперечував свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, та лише після дослідження письмових доказів, допиту свідків та потерпілого він визнав свою вину, а тому за таких обставин згідно зі ст. 66 КК України судом не встановлено обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щирого каяття. В даному випадку суд розцінює його поведінку як бажання уникнути відбуття реального покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину. У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.07.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України (3 роки позбавлення волі, ст. 75 КК - 2 роки іспитовий строк) та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі з урахуванням приписів ч. 5 ст. 72 КК України.

Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу суд не вбачає, тому вважає за необхідне до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 діб, залишити його відносно ОСОБА_4 попереднім - тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376, 394 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.07.2020 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 29.11.2022 по дату набрання вироком законної сили (з розрахунку день за день ) зарахувати у строк відбуття покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін, але не більше 60 діб.

Арешт, накладений на речові докази ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від15.04.2022 року - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9 з 2-ма слотами для СІМ карт, ІМЕІ1 НОМЕР_2 та ІМЕІ2 НОМЕР_3 , в чохлі синього кольору та СІМ-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з зазначеними цифрами НОМЕР_4 - повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 343, 22 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1