Справа № 627/913/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2023смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000900 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іллічівка Охтирського району Сумської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолінтю дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.12.2019 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 рокі 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно - достроково на невідбуту частину покарання 5 місяців на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.11.2022,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в:

24.02.2022 відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, який затверджено Законом України № 2102- IX від 24.02.2022.

17.05.2022 відповідно до Указу Президента України №341/2022 від17.05.2022 на території України продовжено строк дії воєнного стану, який затверджено Законом України № 2263- IX від 22.05.2022.

12.08.2022 відповідно до Указу Президента України №573/2022 від 12.08.2022 на території України продовжено строк дії воєнного стану, який затверджено Законом України № 2500 - IX від 15.08.2022.

16.11.2022 відповідно до Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022 на території України продовжено строк дії воєнного стану, який затверджено Законом України № 2738 - IX від 16.11.2022.

Так, 30.11.2022 близько 13:00 годин ОСОБА_4 перебував в кафе «Зустріч», що розташоване за адресою: смт. Краснокутськ, вул. Миру № 154, Богодухівського району Харківської області, де разом з ОСОБА_6 вживав спиртні напої.

Через деякий час ОСОБА_6 поклала до свого рюкзака гаманець червоного кольору, який матеріальної цінності для неї не представляє, в якому зберігались грошові кошти у сумі 870 гривень, а сама вийшла з приміщення кафе, і в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , а саме гаманця і грошових коштів, які зберігалися в ньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, останній раз 10.12.2019 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно достроково 04.11.2022 на строк 5 місяців, маючи незняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, протиправно, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає та він помічений ні ким не буде, дістав з рюкзака ОСОБА_6 гаманець останньої, після чого сховав його у одну з кишень одягнутої на ньому куртки, після чого покинув місце вчинення злочину, тим самим обернув викрадене майно ОСОБА_6 на свою користь і розпорядився ним за власним розсудом, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 870 гривень.

Крім цього, 30.11.2022 близько 13:00 години ОСОБА_4 , перебував в кафе «Зустріч», що розташоване за адресою: смт. Краснокутськ, вул. Миру № 154, Богодухівського району Харківської області, де разом з ОСОБА_6 вживав спиртні напої.

Через деякий час ОСОБА_6 поклала до свого рюкзака гаманець червоного кольору, який матеріальної цінності для неї не представляє, в якому зберігались грошові кошти у сумі 870 гривень, а сама вийшла з приміщення кафе, і в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , скористався зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає та він помічений ні ким не буде, дістав з рюкзака ОСОБА_6 гаманець останньої, після чого сховав його у одну з кишень одягнутої на ньому куртки, після чого покинув приміщення кафе.

Дійшовши до центральної площі смт Краснокутськ Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_4 відкрив гаманець і виявив там банківські картки, які належать потерпілій, а саме:

-«Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_1 ;

-«ПУМБ» № НОМЕР_2 з надписом все можу, та з зазначенням пін коду на зворотній її частині;

-«ПУМБ» № НОМЕР_3 ;

-А Банк № НОМЕР_4 і в цей час у останнього виник прямий умисел, направлений на викрадення вказаних банківських карток.

Реалізовуючи вищевказаний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаними банківськими картками, ОСОБА_4 скористався зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, незаконно, у супереч волі потерпілої, витягнув вищевказані банківські картки з гаманця ОСОБА_6 та залишив їх собі з метою подальшого зняття з них грошових коштів та обернення їх на свою користь.

Крім того, встановлено, що 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, який затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022, строк дії якого продовжено 16.11.2022 Указом Президента №757/2022 від 07.11.2022.

30.11.2022 близько 13:00 годин ОСОБА_4 перебував в кафе «Зустріч», що розташоване за адресою: смт. Краснокутськ, вул. Миру № 154, Богодухівського району Харківської області, де разом з ОСОБА_6 вживав спиртні напої.

Через деякий час ОСОБА_6 поклала до свого рюкзака гаманець червоного кольору, який матеріальної цінності для неї не представляє, в якому зберігались грошові кошти у сумі 870 гривень, а сама вийшла з приміщення кафе. ОСОБА_4 , скористався зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає та він помічений ні ким не буде, дістав з рюкзака ОСОБА_6 гаманець останньої, після чого сховав його у одну з кишень одягнутої на ньому куртки, після чого покинув приміщення кафе в напрямку центру смт Краснокутськ.

Дійшовши до центральної площі смт Краснокутськ Богодухівського району Харківської області ОСОБА_4 відкрив гаманець і виявив там банківські картки, які належать потерпілій, а саме:

-«Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_1 ;

-«ПУМБ» № НОМЕР_2 з надписом все можу, та з зазначенням пін коду на зворотній її частині;

-«ПУМБ» № НОМЕР_3 ;

-А Банк № НОМЕР_4 , після чого скористався зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, незаконно, у супереч волі потерпілої, витягнув вищевказані банківські картки з гаманця ОСОБА_6 та залишив їх собі з метою подальшого зняття з них грошових коштів та обернення їх на свою користь.

Перебуваючи на центральній площі смт Краснокутськ Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_4 оглянув банківську кредитну карту «ПУМБ» № НОМЕР_2 з зазначенням пін коду на зворотній її частині в цей час у останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення наявних на ній грошових коштів, належних ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 попрямував до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому маючи мету незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, маючи єдиний продовжуваний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , з банківської карти останньої у період часу з 17:17 по 18:14 годину 30.11.2022, здійснив покупку продуктів харчування, розрахувавшись за допомогою банківської кредитної картки ОСОБА_6 банку «ПУМБ» № НОМЕР_2 на суму 909,5 гривень, тим самим обернув грошові кошти останньої на свою користь і розпорядившись ними за власним розсудом, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій прохала проводити розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у її відсутність. При призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладалася на розсуд суду, цивільний позов заявляти не буде.

Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілої.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, а саме:

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно;

- викрадення офіційних документів.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, яке відноситься до тяжких злочинів та проступку; особу обвинуваченого, який є безробітнім, не одруженим, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 10.12.2019 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 рокі 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно -достроково на невідбуту частину покарання 5 місяців на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.11.2022.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецедив злочину, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Також відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, тобто його злочинна діяльність має систематичних характер та свідчить про підвищену суспільну небезпечність, а також враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, відомості про особу обвинуваченого, відсутність претензій з боку потерпілої, суд разом з цим, зважаючи на усі в сукупності зазначені вище обставини, вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Також беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджується за даним вироком за кримінальні правопорушення, які він скоїв після умовно достроково звільнення від відбування покарання призначеного 10.12.2019 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України на невідбуту частину покарання 5 місяців на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.11.2022, то при призначенні йому остаточного покарання, відповідно до ч.4 ст.81 КК України, слід керуватися правилами ст. 71 КК України.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, за проведення судово - товарознавчої експертизи №623М від 05.12.2022 підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь експерта вартість експертизи в розмірі 566,31 гр.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді утримання під вартою, підлягає залишенню до набрання вироком законної сили без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 , ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання за цим законом:

- за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання, згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 грудня 2019 року у виді 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 08 грудня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_7 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 05.12.2022 №623М в розмірі 566 грн.31 коп.

Речові докази по справі, а саме:

-жіночий гаманець червоного кольору, який виготовлений з шкірозамінника; банківські картки «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_1 ; «ПУМБ» № НОМЕР_2 з надписом все можу, «ПУМБ» № НОМЕР_3 ; А Банк № НОМЕР_4 , що згідно зберігальної записки знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1