Справа № 541/2700/22
№ провадження 1-кп/541/250/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000669 від 07.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зубівка Миргородського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, холостого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,-

в с т а н о в и в:

06.07.2022 ,близько 13.00 год., (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося за можливе), ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та в одній із кімнат будинку в гаманці своєї матері ОСОБА_4 виявив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на її ім`я.

Після цього, ОСОБА_5 , користуючись тим, що власник банківської картки та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що вказана картка видана банком не йому, передбачаючи, що на ній повинні бути грошові кошти та знаючи пін код даної картки, ОСОБА_5 викрав банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 , яка згідно положень ст.1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденою банківською карткою зник, розпорядившись нею на власний розсуд, чим довів свій кримінально-протиправний умисел до кінця.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, 06.07.2022, о 13 год. 48 хв., ОСОБА_5 з метою реалізації виниклого умислу, направленого на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я його матері, ОСОБА_4 , яку він попередньо викрав, в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, прибув за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 72, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, користуючись тим, що власник картки та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, скориставшись попередньо викраденою ним карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу здійснив зняття грошових коштів у банкоматі АТ КБ «Приватбанк» у сумі 1000 грн. 00 коп., обернувши їх на свою користь, тим самим здійснив їх крадіжку.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів до кінця, завдавши тим самим ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 1000 грн. 00 коп.

У подальшому, ОСОБА_5 , повернувшись додому за місцем свого проживання, попередньо викрадену ним картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я його матері ОСОБА_4 , таємно поклав до гаманця останньої.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, що є кваліфікуючою ознакою скоєного, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 16.07.2022, близько 14 год. 00 хв. ,(більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося за можливе), ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та в одній із кімнат будинку в гаманці своєї матері ОСОБА_4 виявив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на її ім`я.

Після цього, ОСОБА_5 , користуючись тим, що власник банківської картки та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що вказана картка видана банком не йому, передбачаючи, що на ній повинні бути грошові кошти та знаючи пін код даної картки, ОСОБА_5 викрав банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 , яка згідно положень ст.1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденою банківською карткою зник, розпорядившись нею на власний розсуд, чим довів свій кримінально-протиправний умисел до кінця.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, повторно, 16.07.2022 ,о 14 год. 59 хв., ОСОБА_5 , діючи з метою реалізації виниклого умислу, направленого на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я його матері ОСОБА_4 , яку він попередньо викрав, в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, прибув за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 72, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, користуючись тим, що власник картки та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, скориставшись попередньо викраденою ним карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу здійснив зняття грошових коштів у банкоматі АТ КБ «Приватбанк» у сумі 800 грн. 00 коп., обернувши їх на свою користь, тим самим здійснив їх крадіжку.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів до кінця, завдавши тим самим ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 800 грн. 00 коп.

У подальшому, ОСОБА_5 , повернувшись додому за місцем свого проживання, попередньо викрадену ним картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я його матері ОСОБА_4 , таємно поклав до гаманця останньої.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що є кваліфікуючими ознаками скоєного, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 09.08.2022, близько 15 год. 50 хв., (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося за можливе), ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та в одній із кімнат будинку в гаманці своєї матері ОСОБА_4 виявив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на її ім`я.

Після цього, ОСОБА_5 , користуючись тим, що власник банківської картки та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що вказана картка видана банком не йому, передбачаючи, що на ній повинні бути грошові кошти та знаючи пін код даної картки, ОСОБА_5 викрав банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 , яка згідно положень ст.1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденою банківською карткою зник, розпорядившись нею на власний розсуд, чим довів свій кримінально-протиправний умисел до кінця.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, повторно, 09.08.2022 о 16 год. 33 хв., ОСОБА_5 , діючи повторно, з метою реалізації виниклого умислу, направленого на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я його матері ОСОБА_4 , яку він попередньо викрав, в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, прибув за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 72, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, користуючись тим, що власник картки та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, скориставшись попередньо викраденою ним карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу здійснив зняття грошових коштів у банкоматі АТ КБ «Приватбанк» у сумі 1000 грн. 00 коп., обернувши їх на свою користь, тим самим здійснив їх крадіжку.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів до кінця, завдавши тим самим ОСОБА_4 і матеріальних збитків на суму 1000 грн. 00 коп.

У подальшому, ОСОБА_5 , повернувшись додому за місцем свого проживання, попередньо викрадену ним картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я його матері ОСОБА_4 , таємно поклав до гаманця останньої.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що є кваліфікуючими ознаками скоєного, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 02.09.2022, близько 12 год. 00 хв., (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося за можливе), ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та в одній із кімнат будинку в гаманці своєї матері ОСОБА_4 виявив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на її ім`я.

Після цього, ОСОБА_5 , користуючись тим, що власник банківської картки та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що вказана картка видана банком не йому, передбачаючи, що на ній повинні бути грошові кошти та знаючи пін код даної картки, ОСОБА_5 викрав банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 , яка згідно положень ст.1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденою банківською карткою зник, розпорядившись нею на власний розсуд, чим довів свій кримінально-протиправний умисел до кінця.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, повторно, 02.09.2022 , о 12 год. 41 хв., ОСОБА_5 , діючи повторно, з метою реалізації виниклого умислу, направленого на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я його матері ОСОБА_4 , яку він попередньо викрав, в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 273/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, прибув за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 72, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, користуючись тим, що власник картки та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, скориставшись попередньо викраденою ним карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу здійснив зняття грошових коштів у банкоматі АТ КБ «Приватбанк» у сумі 600 грн. 00 коп., обернувши їх на свою користь, тим самим здійснив їх крадіжку.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів до кінця, завдавши тим самим ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 600 грн. 00 коп.

У подальшому, ОСОБА_5 , повернувшись додому за місцем свого проживання, попередньо викрадену ним картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я його матері ОСОБА_4 , таємно поклав до гаманця останньої.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що є кваліфікуючими ознаками скоєного, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

16 листопада 2022 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання буде визначено у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75,76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_6 також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_4 на день підписання угоди надала письмову згоду на її укладення, в судовому засіданні не заперечував проти укладення угоди, наслідки укладення угоди їй зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про визнання винуватості приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.357 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до кримінальних проступків, а за ч.4 ст. 185 КК України - до тяжких злочинів, санкція якого не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України.

Потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 : щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку та обставину, що обтяжує покарання: вчинення кримінальних правопорушень щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах, особу обвинуваченого, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.11.2022 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 за ч.1 ст. 357 , ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.11.2022 року покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) роки, за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Речові докази: оптичний диск з інформацію по банківській картці АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належать потерпілій ОСОБА_4 , який знаходиться у матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

СуддяОСОБА_1