Справа № 463/3045/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/558/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 2 травня 2022 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено йому покарання у виді одного місяця арешту.

Строк покарання вирішено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно з вироком, 09 березня 2020 близько 15-00 год. ОСОБА_7 , в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, перебуваючи в парку «Погулянка» у м. Львові, діючи умисно, помітив два полімерних пакета, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору.
Усвідомлюючи по зовнішньому вигляді, що це наркотична речовина, а саме метадон, оскільки неодноразово вживав таку, вирішив забрати вказані два полімерних пакета, з порошкоподібною речовиною білого кольору, для подальшого вживання без мети збуту.
З цією метою, ОСОБА_7 привласнив знайдену наркотичну речовину та незаконно, без мети збуту зберігав її при собі, а саме у кишені своєї куртки, та 11.03.2022 року перемістив її у підлокітник заднього сидіння автомобіля «Mitsubishi Outlander», який був під керуванням його знайомого ОСОБА_9 .
11.03.2022 близько 19-00 год., перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Заклинських, 18, ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції, у ході спілкування з якими, повідомив, що зберігає наркотичну речовину у підлокітнику заднього сидіння автомобіля «Mitsubishi Outlander», пасажиром якого він був.
В подальшому, на місце події було викликано СОГ ЛРУП№1 ГУ НП у Львівській області, де в присутності двох понятих, дізнавачем у ході проведення огляду місця події, було виявлено і вилучено у ОСОБА_7 два згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, які він зберігав у підлокітнику заднього сидіння автомобіля «Mitsubishi Outlander» для власного вживання без мети збуту.
В ході досудового розслідування встановлено, що у кристалічній речовині білого кольору, яка знаходиться у прозорих полімерних пакетах, які поміщено у полімерний сейф-пакет виявлено метадон. Метадон відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Загальна маса метадону становить 0,7753 грам.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне зберігання психотропних речовин, без мети збуту.
Не погоджуючись із даним рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок Личаківського районного суду м. Львова від 2 травня 2022 року, призначивши ОСОБА_7 покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що призначене ОСОБА_7 покарання є занадто суворим. Зокрема, просить врахувати особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має визначене місце проживання та міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає разом зі своїми батьками, неофіційно працює підсобником на будівництві, має позитивну характеристику за місцем проживання. Крім цього, наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Водночас, обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 подав заяву про закриття кримінального провадження про його обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Його захисник ОСОБА_6 подану заяву підтримав та просив звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Прокурор ОСОБА_8 проти задоволення цієї заяви не заперечив.

Заслухавши доповідача, позицію учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання й часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Суд, установивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.
Статтею 45 КК України регламентовано, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Водночас відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно, й, таким чином, відсутність цієї ознаки не є перешкодою для застосування положень ст. 45 КК України.
Передбачене у цій нормі кримінального закону звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (абз. 3 та 7 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року).
Як слідує з матеріалів справи, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто судом першої інстанції у спрощеному провадженні в порядку ст. 382 КПК України та оскаржуваний вирок щодо нього ухвалено за відсутності клопотання про застосування інституту дійового каяття і звільнення від кримінальної відповідальності. Втім, це право обвинуваченого, яке він вправі реалізувати на будь-якій стадії провадження (в тому числі в суді апеляційної інстанції) за наявності відповідних підстав.
ОСОБА_7 вперше вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України. Його ж посткримінальна поведінка виявилась у тому, що він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення: після зупинки працівниками поліції, у ході спілкування з ними, добровільно повідомив, що зберігає у підлокітнику заднього сидіння автомобіля «Mitsubishi Outlander», пасажиром якого він був, два згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору; під час досудового розслідування повідомив про обставини отримання та зберігання зазначеної речовини, повністю визнав свою вину та внаслідок активної позиції обвинуваченого кримінальне провадження в місцевому суді розглянуто в спрощеному провадженні. Учиненим кримінальним проступком матеріальних збитків не заподіяно (а.с. 9-10, 68-69).
Отже, в даному випадку наявні всі передбачені ст. 45 КК України умови звільнення від кримінальної відповідальності, які ОСОБА_7 було виконано.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок належить скасувати та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України із закриттям кримінального провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги сторони захисту, які зводяться до неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання, не вирішуються.
Таким чином заява підлягає до задоволення, апеляційна скарга - задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 404, 417, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 2 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

На підставі ст. 45 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4