Справа № 211/1495/22
Провадження № 1-кп/211/415/22
У Х В А Л А
02 листопада 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що до спливу продовженого строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дане кримінальне провадження не може бути завершене, а обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано висуното обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від 5 до 8 років, залишаючись на волі може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. За наявності ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження строку запобіжного заходу, ці ризики продовжують існувати і зараз, враховуючи особу обвинуваченого: не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв"язків, раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти життя та здоров"я, а також поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення (залишив місце вчинення правопорушення, не надав допомогу потерпілому, був встановлений та затриманий лише заявдяки роботі правопохоронних органів), з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого обов"язків, прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, пояснив що обвинувачення є наклепом та тиском на нього, будь-яких доказів його винуватисті не здобуто в ході досудового розслідування. Він зацікавлений доводити свою невинуватість, тому не має наміру переховуватись від суду. Зараз в умовах тимання під вартою він не отримує належного лікування, необхідного для наявних хронічних захворювань, необхідне лікування може бути йому надане лише в умовах спеціалізованого закладу. Він має житло, матір, не заперечує, щоб він проживав з нею, тому просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_4 підтримав свого підзахисного, проти клопотання прокурора заперечував, вважав можливим обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, так як обвинувачений має постійне місце проживання, є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , підтримує міцні зв"язки з матір"ю, яка приходить суду, не заперечує щодо відбуття запобіжного заходу сином за місцем реєстрації. Будь-яких доказів щодо наявності ризиків, на які посилається прокурор ним не надані, це лише припущення. Також ввжає, що досліджені судом докази не доводять обвинувачення, вважає вину ОСОБА_5 не доведеною.
Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
По справі триває судовий розгляд, допитані потерпілий та свідок, однак не досліджені письмові матеріали та суд не вислухав покази обвинуваченого. Оцінку доказам суд надасть у сукупності при постановленні вироку, тому відхиляє заперечення обвинуваченого та захисника щодо недоведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, як передчасні.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Ухвалою суду від 07.09.2022 року суд продовжив запобіжний захід у виді тримання під вартою, та вважав доведеними наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий, зокрема за злочини проти життя та здоров"я, після відбуття покарання за попереднім вироком у виді 10 років позбавлення волі та звільнившись з місць позбавлення волі 21.01.2020, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового, умисного кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Вказані обставини у своїй сукупності та за відсутності стримуючих від переховування факторів, вказує на те, що ОСОБА_5 , побоюючись можливого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд не знаходить підстав для відступу від поповердніх висновків.
Оцінивши у сукупності всі обставини, враховуючи положення статті 178 КПК України, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам, обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
При постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави, так як злочин вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 369 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 31 грудня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1