Номер провадження: 11-кп/813/1327/22
Справа № 504/1732/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.02.2022 у кримінальному провадженні №0000218, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2020 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, українця за національністю, з середньо-технічною освітою, на час вчинення кримінальних правопорушень одруженого, працював річним кочегаром Новомиколаївської ЗОШ І-ІІ ступенів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначеним за даним вироком суду, визначено остаточне до відбуття покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання засудженому із заліком досудового ув`язнення обчислюється з 07.03.2020 року, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 2 075, 00 (дві тисячі сімдесят п`ять) грн.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 500 000, 00 (п`ятсот тисяч) грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_8 витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 653, 80 (шістсот п`ятдесят три грн. 80 копійок) грн.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку суду, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 06.03.2020р., приблизно о 23 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які перебували поряд з заднім фасадом приміщення будинку культури, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньої.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 взявши у руки камінь-ракушняк, який знаходився поруч, завдав ОСОБА_10 невстановлену у ході досудового розслідування кількість ударів в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: ділянок осаднення у правій передній навколовушній ділянці з переходом на праву вушну раковину, у правій скронево-очній ділянці, синця у правій очній ділянці, крововиливів у м`які тканини голови які займають майже усі ділянки, перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів над і під тверду мозкову оболонку на опуклій поверхні та основі головного мозку, вогнищ забою тканини мозку, які розташовуються на опуклій поверхні та частково основі в проекції правої та лівої скроневих часток мозку з дрібноплямистими та крапковими крововиливами у тканині мозку в проекції вогнищ забою, а також аналогічного вогнища забою тканини мозку яке розташовується у проекції стовбурового відділу мозку з аналогічними крововиливами в тканині мозку у проекції вогнища забою, які у сукупності складають комплекс відкритої черепно мозкової травми, були небезпечними для життя в момент їх заподіяння і за цим критерієм, відповідно до «Правил судово -медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть потерпілої.

Після цього, 06.03.2020р., біля 23 години 05 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_8 перебуваючи поряд з заднім фасадом приміщення будинку культури, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , побачив мобільний телефон «Xiaomi MI MIX2» у руці ОСОБА_10 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що поряд відсутні сторонні особи, взяв з руки ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Xiaomi MI MIX2» вартістю 2000 грн., у чохлі вартістю 50 грн., до якого був підключений стартовий пакет мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якого коштів не було, після чого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши тим самим майнову шкоду ОСОБА_10 на суму 2075,00 грн.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті іншій людини (вбивство) та ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції в частині призначення покарання та стягнення процесуальних витрат обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду занадто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.
Доводи обґрунтовую тим, що на стадії досудового розслідування та судового розгляду вину визнав та багаторазово пожалкував про вчинене.
Вказує, що ч. 1 ст. 185 КК України не передбачено позбавлення волі при задоволені цивільного позову. Наголошує, що суд першої інстанції не врахував жодного документу, який підтверджував отриману шкоду.
Просить призначити менш суворе покарання та зменшити розмір стягнень по цивільному позову.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України встановлено вимоги до мотивувальної частини вироку у разі визнання особи винуватою, а саме в такій необхідно зазначити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Наведене узгоджується з положеннями п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку».

Враховуючи правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 24 листопада 2016 року №5-328кс16, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, що є кримінально-правовою нормою кваліфікації злочинних дій.

Опис злочинного діяння повинен відображати всі юридично-значимі обставини, які б дозволили зробити певний висновок про те, як саме і які конкретно дії (бездіяльність) були здійснені обвинуваченим.

Мотивувальна частина обвинувального вироку повинна починатися з викладу обвинувачення, яке визнано судом доведеним. Без цього не може бути зрозумілим подальший зміст вироку, який являє собою оцінку судом як самого обвинувачення, так і покладених в його основу доказів.

Проте, вказані вимоги КПК України та Пленуму Верховного Суду України, судом першої інстанції при постановлені вироку відносно ОСОБА_8 не виконані, а вирок ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так судом першої інстанції при постановлені вироку не виклав власних висновків щодо пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення та не сформулював обвинувачення яке визнав доведеним, а лише вказав в чому обвинувачується ОСОБА_8 згідно обвинувального акту.

Окрім того, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку не виклав кваліфікацію дій ОСОБА_8 , а лише зазначив як його дії кваліфіковані органом досудового розслідування.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначене порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним і ставить під сумнів законність та обґрунтованість вироку відносно ОСОБА_8 .

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з наведеного, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відтак, колегія суддів не вирішує питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому судовому розгляді, суду першої інстанції необхідно усунути зазначене порушення кримінального процесуального закону і постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції скасуванню, з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, з метою попередження ризику його переховування від суду, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Керуючись статтями 7, 9, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.02.2022 у кримінальному провадженні №0000218, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2020 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України -скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000218, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2020 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання, в іншому складі суду.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 09.01.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4