УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_12, за участю секретаря судових засідань ОСОБА_13, скаржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого про відмову у залученні до кримінального провадження в якості потерпілого від 16.09.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києва від 16.09.2022 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000278.

Скарга обґрунтовується тим, що 15 вересня 2022року ОСОБА_1 було подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві заяву про залучення її як потерпілої у кримінальному провадженні №0000278.

Зокрема в заяві про визнання потерпілою повідомлялось, що кримінальне провадження №0000278 від 20.07.2022 розпочате органом досудового розслідування на підставі заяви колишнього чоловіка, ОСОБА_2 , про вчинення прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (надалі - САП) ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме: під час судового розгляду у Вищому антикорупційному суді y справі № 753/11849/19 клопотання про скасування арешту майна прокурор САП ОСОБА_14 зазначив, що жодних доходів у скаржниці не було та на підтвердження своїх слів надав колегії суддів Вищого антикорупційного суду ксерокопію сфальсифікованої довідки про її доходи, в якій була відсутня графа з інформацією про отримання у 2014 році дивідендів, про що можна впевнитись прослухавши запис судового засідання від 26.05.2021 року, в якому зафіксовано те, що скаржниця, побачивши довідку, надану прокурором САП ОСОБА_14 одразу повідомила суддям Вищого антикорупційного суду.

На адвокатський запит адвокатом ОСОБА_15 було отримано від Головного управління ДПС у м.Києві Державної податкової служби України відповідь від 23.11.2021 року за №106739/6/26-15-12-06-22, з якої вбачається що відповідно до інформаційних систем Головного управління ДПС в м.Києві на дату надання відповіді (23.11.2021), запити щодо отримання відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків відносно, ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві від представників правоохоронних органів не надходили.

Зазначає, що прокурор САП ОСОБА_14 навмисно ввів суд в оману, зазначивши, що ним були отримані відомості під час підготовки до цього судового засідання в Державній податковій службі щодо офіційних доходів скаржниці, та надав суду підроблену довідку.

Внаслідок вчинення прокурором САП ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме надання Вищому антикорупційному суду відомостей про «нібито» доходи скаржниці, які прокурор САП ОСОБА_14 не отримував, їй було завдано моральної та матеріальної шкоди.

Проте 04.10.2022р. ОСОБА_1 , отримала у відповідь від ТУ ДБР, розташованого у м.Києві постанову слідчого ОСОБА_7 про відмову у залученні її як потерпілої від 16.09.2022р.

Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала, просила її задовольнити. Додатково пояснила, що прокурором було сфальсифіковано документ, довідку з податкової, помітила, що у документі не було строків. Може вказана довідка, яка надана прокурором у судовому засіданні, була основою для прийняття рішення колегією суддів, розглядаючи подане в її інтересах клопотання про скасування арешту майна.

Слідчий про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржниці, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що, скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Так, у відповідності до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч.3 ст.55 КПК України).

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст.55 КПК України).

Як свідчить зміст скарги та додана до неї заява від 15 вересня 2022 року про залучення до кримінального провадження як потерпілої ОСОБА_1 , підставою для визнання її такою зазначені обставини, що надаючи у судовому засіданні під час розгляду клопотання про скасування арешту на її майно, прокурором було надано колегії суддів сфальсифіковану довідку від податкової служби, де не зазначено про отримання нею дивідендів. Вказана довідка могла бути підставою для прийняття рішення колегією суддів про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на її кошти, тому вважає, що у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, їй заподіяна моральна та матеріальна шкоди.

16 вересня 2022 року року старший слідчий другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_7, виніс постанову про відмову у визнання потерпілою ОСОБА_1 . Підставою такої відмови слідчий зазначає такі обставини.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження слідчим встановлено, що окремі працівники САП ОГП 25.06.2021 року, під час судового засідання у Вищому антикорупційному суді щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 , про повернення арештованих коштів у кримінальній справі №753/11849/19 відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , надав сфальсифіковану довідку (ксерокопію) про доходи ОСОБА_1 , де була відсутня графа про дивіденди отримані нею у 2014 році. Відомості були внесені за ч.1 ст.366 КК України, яка передбачає відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується активною поведінкою - діями, які полягають у перекручуванні винним істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів, шляхом використання для цього свого службового становища. За ч.1 ст.366 КК України, кримінальне правопорушення є з формальним складом.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, на даний період досудового розслідування, немає об`єктивних даних та не отримано достатніх підстав, які б свідчили про спричинення ОСОБА_1 будь-якої шкоди внаслідок кримінального правопорушення, передбаченої ч.1 ст.55 КПК України, оскільки факт службового підроблення або інших протиправних дій, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, та доводи викладені останньою являються не вмотивованими та не обґрунтованими.

У своїй скарзі, яка відповідає доводами викладеним у заяві про залучення ОСОБА_1 до кримінального провадження в якості потерпілої, скаржниця зазначає про завдання їй матеріальної та моральної шкоди.

При цьому ні зі скарги з долученими документами, ні з наданих пояснень скаржницею у судовому засіданні не вбачається, що в ході досудового розслідування вже встановленні обставини, про які стверджує скаржник в обґрунтування підстав визнання її потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

Також, слідчому судді не надані достатні дані в обґрунтування будь-якого розміру завданої на її переконання майнової шкоди, які її ознаки (безпосередня шкода в майновому чи грошовому виразі, не одержані внаслідок скоєння кримінального правопорушення доходи, оцінені в грошовому вигляді витрати на відновлення здоров`я потерпілого, а разі його смерті - на поховання й виплати з підтримання матеріального добробуту, кошти, витраченні закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи), оскільки матеріальною шкодою (збитками) є втрати, які вже зазнала особа і така шкода має мати вартісний вираз). Також, не зазначено в чому полягає завдання моральної шкоди (які дії до яких страждань призвели та чим це обґрунтовується). Тож, тягар доведення того, що особі кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди з метою визнання такої особи потерпілим, покладається на цю особу.

За таких умов слідчий суддя дійшов висновку, що скаржниця не довела факту завдання їй майнової та моральної шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між завданням такої шкоди і діями осіб, причетність яких до вчинення кримінального правопорушення, які наразі ще встановлюється у кримінальному провадженні № 0000278 від 20.07.2022 року. А отже, скаржник не довів наявність встановлених ст.55 КПК України, підстав для залучення ОСОБА_1 до цього кримінального провадження як потерпілої.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що відомості до ЄРДР були внесені не за її заявою а за заявою її колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

В постанові від 16 вересня 2022 року про відмову у визнані потерпілою слідчий дослідив обставини, зазначені заявницею у заяві про залучення її до кримінального провадження як потерпілої, з`ясував відсутність очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 завдано шкоди кримінальним правопорушенням. З цих підстав слідчий відмовив їй у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000278 від 20.07.2022 року. А отже, слідчий діяв у відповідності до вимог ч.5 ст.55 КПК України.

Посилання скаржниці на те, що оскаржувана постанова слідчого складена без дотримання всіх вимог КПК України, спростовується змістом постанови від 16 вересня 2022 року, який міститься в матеріалах скарги, оскільки містить всі передбачені ст.110 КПК Україні, дані.

З урахуванням встановлених обставин слідчий суддя доходить висновку, що скаржником не доведена наявність очевидних і достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 були завдані майнова та моральна шкода кримінальним правопорушенням. А тому відсутні підстави для її залучення до кримінального провадження як потерпілу.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшла висновку, що скарга є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.55, 110, п.5 ч.1 ст.303, ст.307 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого про відмову у залученні до кримінального провадження в якості потерпілого від 16.09.2022 року - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 01.12.2022 о 12:55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_12