Справа № 202/9894/22
Провадження № 1-кс/202/5716/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
07 грудня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000631 від 26.11.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 звернувся з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на тимчасово вилучене майно, що було вилучено під час огляду місця події 25.11.2022, а саме контактний дріт мф 100 загальною вагою 64 кг 425 г, несучий трос м120 загальною вагою 24 кг 670 г, ножівку по металу, які було поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №3 Краматорського РУП.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що СВ ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000631 від 26 листопада 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, 25.11.2022 року до ЧЧ ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від старшого оперуповноваженого СКП ВП №3 ОСОБА_5 про те, що в м. Лиман Донецької області було затримано двоє невідомих осіб, які викрадали залізничне майно.

Під огляду місця події на території парку північного відправлення станції Лиман регіональної філії Донецька залізниця АТ Українська залізниця за адресою: Донецька область, м. Лиман по вул. Привокзальній, 28-А було вилучено наступне майно: контактний дріт мф 100, загальна вага 64 кг 425 г, несучий трос м120 загальна вага 24 кг 670 г. Також у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було вилучено ножівку по металу.

Отже, посилаючись на ризик приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження цих речових доказів, слідчий просить відповідно до статті 170 КПК України накласти на них арешт.

В судове засідання слідчий та володілець майна не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000631 від 26 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

З матеріалів клопотання слідчого вбачається, що 25.11.2022 року на території парку північного відправлення станції Лиман регіональної філії Донецька залізниця АТ Українська залізниця за адресою: Донецька область, м. Лиман по вул. Привокзальній, 28-А, було вилучено наступне майно: контактний дріт мф 100 загальною вагою 64 кг 425 г, несучий трос м120 загальною вагою 24 кг 670 г, ножівку по металу.

Постановою слідчого зазначені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно, а саме контактний дріт, несучий трос, ножівка по металу, є доказами такого злочину, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки є підстави вважати, що вони були відповідно предметом та знаряддям злочину.

При цьому існує загроза втрати цих речових доказів, які можуть бути знищені чи приховані, а тому без накладення арешту неможливо забезпечити їх збереження чи наявних на них слідів.

Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені речі: контактний дріт мф 100 загальною вагою 64 кг 425 г, несучий трос м120 загальною вагою 24 кг 670 г, ножівку по металу.

На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права володільців цієї речей, оскільки вони є доказом злочину. Арештом не будуть порушені чиї-небудь права. Тим більше, що арешт носить тимчасовий характер та може бути скасований у порядку статті 174 КПК України.

Таким чином, клопотання слідчого необхідно задовольнити, наклавши арешт на контактний дріт мф 100 загальною вагою 64 кг 425 г, несучий трос м120 загальною вагою 24 кг 670 г, ножівку по металу шляхом заборони їх відчуження та розпорядження ними.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме контактний дріт мф 100 загальною вагою 64 кг 425 г, несучий трос м120 загальною вагою 24 кг 670 г, що належить парку північного відправлення станції Лиман регіональної філії Донецька залізниця АТ Українська залізниця, та ножівку по металу, яка була вилучена у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ними.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9