Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5944/22
Номер провадження 1-кс/711/1860/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28.08.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з скаргою на бездіяльність прокурора Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28.08.2022 року.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що розпорядженням Офісу Генерального Прокурора від 18.10.2022 направлено його заяву від 28.08.2022 про кримінальне правопорушення до Черкаської обласної прокуратури та зобов`язано організувати розгляд заяви, відповідно до вимог ст. 214 КПК України. Проте 04.11.2022 ним було отримано лист (відписку) за підписом прокурора ОСОБА_3 від 26.10.2022 №87-02, в якій вказано, що згідно ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що здійснюючи правосуддя суди є незалежними від будь-якого впливу. Також вказано, що згідно ст. 13 цього Закону , судові рішення, які набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, посадовими та службовими особами, навіть суддями.

Скаржник вказує, що Офіс Генерального Прокурора надав розпорядження перевірити ознаки кримінального правопорушення, що визнає прокурор ОСОБА_3 , але не реєструє заяву, не вносить відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не здійснює розслідування кримінального правопорушення вчиненого суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 при розгляді справи в суді.

Просив поновити строк для звернення з даною скаргою та зобов`язати уповноважених осіб внести до ЄРДР відомості по його заяві від 28.08.2022.

Скаржник ОСОБА_4 до початку розгляду справи надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

В судовому засіданні прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_4 вказуючи, що скаржник звернувся до Офісу Генерального прокурора з заявою від 28.08.2022 про вчинення корупційного злочину суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 . Вказана заява була скерована до Черкаської обласної прокуратури для розгляду та прийняття рішення. 26.10.2022 ним було надано ОСОБА_4 відповідь про те, що відповідно до ст. 6 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» є незалежними в своїй професійній діяльності, а судові рішення прийняті судами є обов`язковими для всіх. Незгода учасника процесу з прийнятим судовим рішенням не може бути підставою для притягнення судді до кримінальної відповідальності, оскільки існує спеціальна процедура оскарження прийнятих судових рішень в апеляційному та касаційному порядку. Тобто скаржнику було роз`яснено, що в даному випадку відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 28.08.2022.

Слідчий суддя, заслухавши позицію прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 11 КК визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення, а згідно з частиною 1 статті 2 КК, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Склад кримінального правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних елементів, що дозволяють кваліфікувати суспільно небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення, а саме: 1) об`єкт; 2) об`єктивна сторона; 3) суб`єкт; 4) суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення, що виключає її кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1 розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 N 298, визначено, що до Реєстру вносяться відомості зокрема про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу II того ж Положення про ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Також згідно із пунктом 14 глави 2 розділу II Положення про ЄРДР, при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 в справі N 556/450/18, "підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР".

Тобто для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею КК. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке зініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно частини 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Системне тлумачення статей 214 і 303 КПК свідчить, що предметом судового контролю слідчим суддею може бути бездіяльність уповноваженого органу досудового розслідування у формі невнесення відомостей до ЄРДР після отримання належно обґрунтованої заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, що передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування належним чином подана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення із викладом вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) після отримання такої заяви чи повідомлення слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до частини 1 статті 304 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 26.10.2022 прокурором було надано відповідь ОСОБА_4 , яку останній отримав 04.11.2022. З даною скаргою ОСОБА_4 звернувся 08.11.2022, що підтверджується поштовим конвертом, а тому скаржником подано скаргу в строки визначені ч. 1 ст. 304 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що Офісом Генерального Прокурора 18.10.2022 року була направлено до Черкаської обласної прокуратури заяву ОСОБА_4 від 28.08.2022 щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області та з інших питань, з метою розгляду заяви відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства та подальшим повідомлення заявника про результати розгляду.

26.10.2022 прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 було надано ОСОБА_4 відповідь, в якій зазначено про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 28.08.2022. Крім того вказано, що незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення. Не скасоване і не змінене судами вищих інстанцій судове рішення, яке набрало чинності (вступило в законну силу), не може розглядатися як неправосудне. Відсутність підтвердження вищою судовою інстанцією у встановленому порядку незаконності і необґрунтованості цього судового рішення визнає (презумує) його правосудність.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2019 року у справі № 805/5043/15.

Прокурор або слідчий не вправі самостійно визначати, чи є конкретне судове рішення неправосудним, тобто оцінювати його законність і правосудність, в тому числі з точки зору дотримання матеріального закону або процесуальних правил. Така перевірка має здійснюватися лише спеціальними процедурами в процесуальному законі, а саме, шляхом розгляду справи судом касаційної інстанції, а також за нововиявленими і винятковими обставинами.

Таке твердження співвідноситься з міжнародними стандартами у сфері правосуддя.

Відповідно до пункту 4 Основоположних принципів, що стосуються незалежності судових органів, які були прийняті сьомим Конгресом ООН з попередження злочинності та поводження з правопорушниками і схвалені резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 40/32 від 29 листопада 1985 року, не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя, і судові рішення, винесені судами не підлягають перегляду. Цей принцип не перешкоджає передбаченому законами судовому перегляду.

Таким чином, інша - несудова процедура ревізії судових актів, в тому числі органами досудового слідства, принципово неприпустима, оскільки можливість заміщення органами досудового слідства всупереч встановленим процесуальним законом формам перегляду судових рішень і перевірки їх правосудності виключно вищими судовими інстанціям є відступом від необхідних гарантій незалежності судової влади та здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом (Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року, № 19-рп/2004, Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2008 року. № 13-рп/2008).

В своїй скарзі ОСОБА_4 вказує на вчинення суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке по суті зводиться до незгоди з здійсненим даним суддею порядком розгляду справи та прийнятим ним судовим рішенням, що само по собі аж ніяк не свідчить про вчинення кримінальних правопорушень, тоді як подання заяви про вчинення суддями кримінального правопорушення може мати ознаки протиправного втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, визначену статтями 126 та 129 Конституції України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», - здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 01.12.2004 N 19-рп/2004 в справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин 1,2 статті 126 Конституції України та частини 2 статті 13 Закону України "Про статус суддів" (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно - правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації N R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам - членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь - який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 11.06.2020 в справі N 7-р/2020 у справі за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 375 Кримінального кодексу України зокрема зазначив, що в статті 375 КК не встановлено критеріїв, за якими можна визначити, який вирок, рішення, ухвала або постанова судді (суддів) є "неправосудними", а також не розкрито змісту сполучення слів "завідомо неправосудний", що уможливлює неоднозначне розуміння складу злочину, кваліфікацію якого здійснено за цією нормою. Формулювання диспозиції статті 375 КК допускає можливість зловживання нею при вчиненні органами досудового розслідування дій, що мають наслідком притягнення до кримінальної відповідальності судді лише за факт постановлення ним судового рішення, яке, за суб`єктивним розумінням слідчого, прокурора або будь-якої іншої особи, є "неправосудним" (зокрема, у разі незгоди з цим рішенням). З огляду на наведене Конституційний Суд України дійшов висновку, що стаття 375 КК суперечить частині 1 статті 8 Конституції України, оскільки будь-яке кримінальне обвинувачення щодо судді має ґрунтуватися на приписах кримінального закону, що є достатньо чіткими, зрозумілими, однозначними та передбаченими, за умови встановлення гарантій, які забезпечують незалежність судді при здійсненні правосуддя.

Таким чином, скаржником не доведено обов`язок прокурора Черкаської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, а тому в задоволенні скарг належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 306-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28.08.2022 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Копію ухвали відповідно до ч. 7 ст. 376 КПК України направити скаржнику.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 13.12.2022 року о 17-00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1