Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 522/10490/22

Номер провадження: 1-кп/511/84/23

09 січня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),

захисника ОСОБА_6 ,

перекладачів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000241 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.08.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Слободзейського району Республіки Молдова, особи без громадянства, не працюючого, на території України не зареєстрований, на території Республіки Молдова проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 332-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17.04.2021 року відносно особи без громадянства ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) уповноваженою службовою особою Подільського прикордонного загону ДПС України складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 031160 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України), за обставинами незаконно перетину ним державного кордону України на вхід в Україну поза пунктами пропуску 16.04.2021, об 16 год. 00 хв., на напрямку м. Первомайськ (Республіка Молдова) - с. Кучурган (Україна), в районі прикордонних знаків №№ 0535-0536 по водній поверхні Кучурганського водосховища на човні типу «Малютка» бортовий номер МДШ 08-15.

У зв`язку із вказаними обставинами, 19.04.2021 року уповноваженою службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову про заборону ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) в`їзду в Україну строком на 5 (п`ять) років - до 19.04.2026року. ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) в`їзд в Україну заборонений на підставі ч. 2 ст. 14 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", згідно з якою іноземцям та особам без громадянства, які незаконно перетнули державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон України, органами охорони державного кордону України забороняється в`їзд в Україну строком на п`ять років. Відомості про них в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежується право виїзду з України.

Про заборону в`їзду в Україну строком на 5 (п`ять) років ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) було повідомлено уповноваженим співробітником ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що він 19.04.2021 надав власноручно підписану розписку. Також йому вручено копію вказаної постанови та повернуто до країни попереднього перебування (Республіка Молдова) у встановленому порядку.

Крім цього, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) також повідомлено про те, що у разі повторного незаконного перетину ним державного кордону України поза встановлених пунктів пропуску через державний кордон України він понесе відповідальність, яка передбачена статтею 203-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення "Невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну" та (або) статтею 332-2 Кримінального кодексу України "Незаконне перетинання державного кордону України".

В подальшому, 28.01.2022 року протягом дня (точний час не встановлений) у ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), який перебував на території Республіки Молдова за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться убезпосередній близькості до лінії державного кордону між Республікою Молдовою і Україною), і якому було достовірно відомо про заборону йому в`їзду на територію України до 19.04.2026 року, виник злочинний умисел на незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску в порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і переміщення з м. Первомайськ Республіки Молдова на територію України - до с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області.

Цього ж дня, приблизно о 09 год. 20 хв., з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) прослідував пішки від місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до Кучурганського водосховища, який знаходиться на східній околиці м. Первомайськ Республіки Молдова і по якому проходить лінія державного кордону між Республікою Молдова і Україною, де, усвідомлюючи незаконність своїх дій, підшукав місце для незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску.

Завершуючи свої злочинні дії, 28.01.2022 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), діючи умисно, маючи умисел на незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, в порушення встановленого порядку перетинання державного кордону України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України, будучи особою, якій заборонено в`їзд на територію України до 19.04.2026 на підставі постанови Подільського прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 19.04.2021 року, слідуючи пішки з Республіки Молдова до України поза пунктами пропуску, без відповідного дозволу компетентних органів України та за наявності їх заборони на в`їзд в Україну, на порушення ст. 9 Закону України "Про державний кордон України", незаконно перетнув лінію державного кордону України на напрямку м. Первомайськ (Республіка Молдова) - с. Кучурган (Україна, Одеська обл., Роздільнянський район) по льодовому покрову Кучурганського водосховища врайоні прикордонного знаку № 0537 на лінії державного кордону України, внаслідок чого незаконно потрапив на територію України поблизу с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області та був затриманий співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, 31.07.2022 року протягом дня у ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), який перебував на території Республіки Молдова за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться убезпосередній близькості до лінії державного кордону між Республікою Молдова і Україною), і якому було достовірно відомо про заборону йому в`їзду на територію України до 19.04.2026 року, виник умисел на незаконне повторне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску в порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і переміщення з м. Первомайськ Республіки Молдова на територію України - до с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області.

Цього ж дня, приблизно о 15 год. 10 хв., з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) прослідував пішки від місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до Кучурганського водосховища, який знаходиться на східній околиці м. Первомайськ Республіки Молдова і по якому проходить лінія державного кордону між Республікою Молдова і Україною, де, усвідомлюючи незаконність своїх дій, підшукав дерев`яний маломірний плавзасіб та місце для незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску.

Завершуючи свої злочинні дії, 31.07.2022 року, приблизно о 15 год. 40 хв., ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), діючи умисно, маючи умисел на незаконне повторне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, в порушення встановленого порядку перетинання державного кордону України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України, будучи особою, якій заборонено в`їзд на територію України до 19.04.2026 на підставі постанови Подільського прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 19.04.2021, слідуючи у дерев`яному маломірному плавзасобі з Республіки Молдова до України поза пунктами пропуску, без відповідного дозволу компетентних органів України та за наявності їх заборони на в`їзд в Україну, на порушення ст. 9 Закону України "Про державний кордон України", повторно незаконно перетнув лінію державного кордону України на напрямку м. Первомайськ (Республіка Молдова) - с. Кучурган (Україна, Одеська обл., Роздільнянський район) по Кучурганському водосховищу в районі прикордонного знаку № 0535 на лінії державного кордону України, внаслідок чого незаконно потрапив на територію України поблизу с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області та був затриманий співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) свою вину у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст.332-2 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що йому достовірно було відомо про те, що йому заборонено в`їзд в Україну строком на 5 (п`ять) років. Він не збирався порушувати цю заборону. Однак так сталося, що 28.01.2022 року, приблизно о 10 год. 00 хв., коли слідував пішки по льодовому покрову, оскільки рибалив на теріторії Республіки Молдова, і випадково опинився на теріторії Кучурганського водосховища. Він про це зрозумів тільки тоді коли його зупинили прикордонники і повідомили, що він знаходиться на теріторії України. Також 31.07.2022 року він рибалив на деревяному човні та не помітив як його човен віднесло за лінію державного кордону, таким чином він незаконно потрапив на територію України поблизу с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області де знову був затриманий співробітниками прикордонного загону ДПС України.

Таким чином показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не оспорює.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.

До того ж, крім повного визнання вини обвинуваченим, його причетність до інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з ЄДРДР № 0000241 від 01.08.2022 року, відповідно доя кого о 13.04.28 год. внесено відомості про кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст.332-2 КК України (а.с.86);

- постановою про заборону в`їзду в Україну від 19 квітня 2021 року, з якої вбачається, що особі без громадянства ОСОБА_4 , ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено в`їзд в Україну строком на 5 (п`ять) років, до 19.04.2026 року та відповідною розпискою ОСОБА_4 (а.с.88,89)

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у вчиненні вище зазначених злочинів, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 та ч.2 ст. 332-2 КК України, як перетинання державного кордону України, особою, якій заборонено в`їзд на територію України у будь-який спосіб поза пунктами пропуску через державний кордон України та перетинання державного кордону України, особою, якій заборонено в`їзд на територію України у будь-який спосіб поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він є інвалідом 3-ї групи (а.к.п.128-130, 131), є особою на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває. ( а.к.п. 104), раніше не судимою (а.к.п. 102),

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) не встановлено.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен ураховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України, суд повинен належним чином досліджувати та оцінювати всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суду необхідно виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення, зокрема форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, ролі кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали тощо.

Суд вважає, що згідно з вимогами діючого кримінального процесуального законодавства, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у мотивованих висновках суду при ухваленні вироку.

При цьому, щире каяття - це певний психічний стан особи винуватого, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї винуватості, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної злочином шкоди, тобто визнання винуватості є складовою частиною щирого каяття особи. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставин вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

За змістом ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Стаття 69 КК України підлягає виваженому застосуванню у тих випадках, коли для реалізації мети покарання установлені в певній санкції його вид і розмір є занадто суровим (несправедливим), а особа потребує поблажливого ставлення. Через це суд має право скорегувати покарання відповідно до індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, на підставі викладеного, суд вважає за можливе при призначені покарання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) застосувати ст. 69 КК України, тобто призначити покарання нижче найнижчої межі, ніж це передбачено санкцією ч. 2 ст. 332-2 КК України, оскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.349, 368, 369- 371,373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1, ч.2 ст. 332-2 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 332-2 КК України у виді 1 (одного ) року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 332-2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1(один) рік 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) остаточне покарання у виді 1(одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) рахувати з моменту обрання запобіжного заходу, а саме з 04.08.2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1