Справа № 497/2071/22
Провадження № 1-кс/497/828/22
УХВАЛА
24.10.2022 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
20.10.2022 року (надіслано поштою 18.10.2022 року) слідчий відділення №1 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна а рамках кримінального провадження №0000410 від 26.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

З клопотання вбачається, що 25.08.2022 року до відділення №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в ніч з 24.08.2022 року на 25.08.2022 року невідома особа з приміщення гаражу, який розташований в АДРЕСА_1 , незаконно заволоділа мопедом «Хонда-ДИО-27», який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинено йому матеріальну шкоду понад 500 грн.

Вказаний факт зареєстрований в ЖЄО ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області за №2657 від 25.08.2022 року, а потім до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000410 від 26.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене з проникненням у інше сховище.

Встановлено, що в кінці серпня 2022 року, приблизно о 02:00 години, до приміщення гаражу, яке не зачиняється та не оснащено запірним пристроєм,розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа проникла до вище зазначеного приміщення та незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме мопедом марки Honda DIO-27, чорного кольору, без номерного знаку, з номером рами № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням було встановлено місцезнаходження вище вказаного мопеду, а саме на фермі, яка розташована на східній околиці с. Кальчево, Болградського району, Одеської області, власником якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який добровільно видав мопед марки Honda DIO-27, чорного кольору, з номером рами № НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 17.10.2022 року виданий транспортний засіб визнано речовими доказами та передано володільцю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під розписку на відповідальне зберігання за місцем його проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що зазначені речові докази, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою їх збереження, запобігання можливості їх приховування, псування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, проведення в ході досудового розслідування відповідних експертних досліджень, накладення арешту, як захід забезпечення кримінального провадження, є необхідною умовою для повного, всебічного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий відділення №1 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі (а.с.28).

ОСОБА_5 , який є розпорядником і фактичним власником майна, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, не заперечував проти накладення арешту на майно належне йому, зауважень по суті клопотання не має (а.с.29).

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В судовому засіданні встановлено, що 25.08.2022 року до відділення №1 Болградськог РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в ніч з 24.08.2022 року на 25.08.2022 року невдома особа з приміщення гаражу, який розташований в АДРЕСА_1 , незаконо заволоділа мопедом "Хонда-ДИО-27", який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинено йому матеріальну шкоду понад 500 грн. (ЄО № 2657 від 25.08.2022 року).

Вказані відомості 26.08.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.289 КК України.

З протоколу добровільної видачи від 17.10.2022 року вбачається, що о 12:33 годині ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції мопед марки Honda DIO-27, чорного кольору, з номером рами № НОМЕР_1 . Постановою слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 17.10.2022 року це майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано власникові на відповідальне зберігання, про що свідчить також його розписка від 17.10.2022 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження є всі підстави обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, про що свідчить вилучені предмети. Також слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні, а саме транспортний засіб, як об`єкт злочину.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як вищезазначене майно, є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, та вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було 17.10.2022 року добровільно видане ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000410 від 26.08.2022 року, а саме на:

- мопед марки Honda DIO-27, чорного кольору з номером рами № НОМЕР_1 , у частині позбавлення права його відчуження та розпоряджання, при цьому передати його на відповідальне зберігання власникові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1