Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2671/22

Номер провадження: 1-кс/511/474/23

12.04.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000038 від 10 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого прокурор зазначив, що 09 лютого 2022 року до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що жінка на ім`я ОСОБА_5 використала підроблений державний акт І-ОД 085921 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0390, площею 21,0392 (га), яка розташована на території Лиманської (раніше Степової сільської) селищної ради для реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, в той час як вказана земельна ділянка відповідно до акту на право власності на земельну ділянку І-ОД № 018462 належить ОСОБА_4 .

Відомості про кримінальне правопорушеннявнесено до ЄРДР 10 лютого 2022 року за №0000038.

Відповідно до державного акту на право власності на землю серії І-ОД № 085921, його видано на підставі рішення Степової сільської ради Розділнянського району Одеської області №64 від 06.06.2000, проте, як установлено під час досудового розслідування, рішенням Степової сільської ради № 64 від 06.06.2000 питання щодо передачі ОСОБА_6 земельної ділянки площею 21,0392 га не приймалось.

Крім того, відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 10-15-0.82-746/2-23 від 01.03.2023, згідно наявних книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів, договорів оренди земельної ділянки, державний акт серія І-ОД № 085921, виданого 01.02.2001, на земельну ділянку площею 21,0392 га на ім`я ОСОБА_6 не зареєстровано.

На підставі встановлених обставин, прокурор вважає необхідним з метою забезпечення збереження речового доказу накласти арешт на вказану земельну ділянку.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 надіслав на адресу суду заяву, згідно якої просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Сектором дізнання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000038 від 10 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України.

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до постанови дізнавача СД Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 18 лютого 2022 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

Положення статті 98 КПК України регламентують, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Відносно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає вказане клопотання обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000038 від 10 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження та розпорядження на земельну ділянку площею 21,0392 га з кадастровим номером :01:002:0390, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лиманської селищно ради (раніше Степової сільської ради) (за межами населеного пункту), Роздільнянського району Одеської області, яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майноперебуває у власності ОСОБА_6 .

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1