У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , мешкає АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000234.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

підозрювана - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2023 року відносно ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.05.2023 р., з визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 342 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого суді, відмовити у задоволенні клопотання, обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням певних обов`язків.

У разі залишення запобіжного заходу без змін, просить визначити розмір застави в межах санкції.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Захисник вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України є недоведеними, зокрема, ризик переховування від слідства та суду ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення та покарання, проте підозрювана раніше не судима, співпрацює зі слідством, має постійне місце мешкання, запевняє, що буде виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, ризик впливу на свідків - є припущенням, оскільки доказів такого можливого впливу прокурором не наданий, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень - не доведений, ризик знищення, сховання чи спотворення речей - безпідставний, оскільки всі докази, які мають значення для кримінального провадження виявлені та вилучені під час проведення відповідних обшуків.

Захисник вважає, що визначений розмір застави у сумі 1 342 000 грн., є явно непомірним для підозрюваної, і, клопотання прокурора не містить обґрунтування застосування саме такого розміру застави.

На думку апелянта долучені до клопотання докази, не підтверджують обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Апелянт вважає, що застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту унеможливить всі ризики та забезпечить виконання нею процесуальних обов`язків.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000234, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 22.10.2022 о 22:39 год., діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , сприяючи, надаючи поради та вказівки, з використанням документів, в які внесені недостовірні відомості про наявність у ОСОБА_10 трьох неповнолітніх дітей, які усувають перешкоди та надають законні підстави для перетину державного кордону, незаконно переправили через державний кордон України на автомобільному транспорті Mercedes (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) у пункті пропуску Маяки - Удобне (код ПП перетину 512300) ОСОБА_10 , отримавши грошові кошти у сумі 4 200 доларів США (за курсом НБУ станом на 22.10.2022 р. становить 153 552 грн.), які розподілили між собою, а також 12.01.2023 р. о 03.44 год. діючи повторно, по заздалегідь розробленому плану ОСОБА_8 , сприяючи, надаючи поради та вказівки, із використанням документів в які внесені недостовірні відомості про наявність у ОСОБА_11 трьох неповнолітніх дітей, які усувають перешкоди та надають законні підстави для перетину державного кордону, незаконно переправили через державний кордон України, у пункті пропуску «Орлівка» ОСОБА_11 , отримавши грошові кошти у сумі 5 500 євро (за курсом НБУ станом на 12.01.2023 становить 215985 грн.).

12.01.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно останньої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.03.2023 р. з визначенням застави у розмірі 1 342 000 грн.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставами для застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати, а для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою, дані про її особу, характер та обставини інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, які з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а підтверджені ризики не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної та її захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе що обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Вказаних вимог закону слідчим суддею дотримано в повному обсязі.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані протоколів допиту свідків ОСОБА_12 від 26.09.2022 р., 30.09.2022 р., 28.10.2022 р., 22.12.2022 р., 08.01.2023 р., ОСОБА_11 від 26.09.2022 р., 07.10.2022 р., 19.12.2022 р., 08.01.2023 р., ОСОБА_13 від 26.09.2022 р., 07.10.2022 р., ОСОБА_10 від 18.10.2022 р., 20.10.2022 р., 22.10.2022 р., протоколами про результати проведення аудіо-, відео контролю розмов або інших рухів та дій ОСОБА_5 від 27.09.2022 р., 18.10.2022 р., обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та інші матеріали, дають підстави ґрунтовно припускати про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, що є достатньою підставою для обговорення питання про продовження відносно неї запобіжного заходу.

Необхідно зазначити, що на даному етапі провадження, суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Суд на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання запобіжного заходу, у зв`язку з чим, доводи захисника стосовно недостатньої обґрунтованості підозри ОСОБА_5 апеляційний суд оцінює як безпідставні.

Вирішуючи питання про необхідність продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років, під час досудового розслідування змінювала свою позицію та показання, досудовим розслідуванням не встановлені всі обставини та всі інші особи, які можуть бути причетними до інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Тяжкість кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу підозрюваної та необхідність проведення досудовим розслідуванням ряду процесуальних дій, зокрема встановлення інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на інших обвинувачених, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому доводи захисника про відсутність вказаних ризиків є безпідставними.

За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання останньою процесуальних обов`язків.

Що стосується оскаржуваного захисником розміру застави, то апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину застава визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд не вбачає підстав для зменшення визначеного розміру застави, оскільки, при застосуванні запобіжного заходу застава у розмірі, що перевищує, передбачені ч. 5 ст. 182 КПК України розміри - 1 342 000 грн., визначена з урахуванням обставин кримінального правопорушення його тяжкості, кількості епізодів злочинної діяльності, їх наслідків, особи ОСОБА_5 та її майнового стану. При цьому стороною захисту не надано суду належних та допустимих доказів того, що станом на даний час вказані обставини змінилися.

Отже, доводи захисника про те, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваної є безпідставними.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3