1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8855/22 1-кс/335/87/2023
03 січня 2023 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах фермерського господарства «Калина» на бездіяльність уповноважених осіб Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2022 року, -
29.12.2022 року заявник - адвокат ОСОБА_3 в інтересах ФГ «Калина» звернувся до слідчого судді із вищевказаною скаргою, у якій просить згідно вимог ст. 214 КПК України, зобов`язати уповноважених осіб Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, обставини якого вказані у заяві представника ФГ «Калина» від 23.12.2022 року.
Відповідно до скарги, заявником 23.12.2022 року, до Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується талоном - повідомленням №2000, але всупереч вимогам ст.214 КПК України, відомості в ЄРДР по теперішній час не внесено.
Із такими діями уповноважених осіб Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області заявник не погоджується, та вважає, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України, відомості за її заявою повинні бути внесені до ЄРДР.
Заявник та слідчий в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду скарги повідомлялись у встановленому законом порядку. Заявником подано заяву про розгляд скарги за його відсутністю. Слідчим також надано заяву про розгляд скарги за його відсутністю. В задоволенні скарги просить відмовити з підстав необґрунтованості скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд скарги проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши скаргу, додані до неї матеріали та матеріали надані слідчим в обґрунтування заперечень, слідчий суддя доходить до висновків, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з таких обставин.
Відповідно до короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 19.07.2022 року, виконуючи роботи в полі по збору врожаю. Неподалік с. Новопавлівка, Пологівського району Запорізької області, на сільськогосподарській техніці - комбайні зернозбиральному, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій здійснив наїзд на невідомий вибуховий пристрій у результаті чого відбувся вибух яким спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які знаходились в кабіні комбайна.
29.12.2022 року заявник - адвокат ОСОБА_3 в інтересах ФГ «Калина» звернувся до слідчого судді із вищевказаною скаргою, у якій просить згідно вимог ст. 214 КПК України, зобов`язати уповноважених осіб Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, обставини якого вказані у заяві представника ФГ «Калина» від 23.12.2022 року.
Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).
Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Такий висновок відповідає і Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Оцінюючи зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує, що органом досудового розслідування, проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, і заява про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2022 року фактично зводиться до спричинення майнової шкоди ФГ «Калина» під час події, яка відбулася 19.07.2022 року.
Разом з тим, статтею 438 КК України передбачена відповідальність за порушення законів та звичаїв війни. Виділяють шість форм виявлення ознак злочину, передбаченого ст. 438 КК України: жорстоке поводження з військовополоненими або цивільним населенням; вигнання цивільного населення для примусових робіт; розграбування національних цінностей на окупованій території; застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом; інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; віддання наказу про вчинення таких дій.
Стаття 438 КК України фактично є бланкетною нормою, і її «міжнародно-правова» бланкетність у кожному конкретному випадку потребує звернення до правил та звичаїв ведення війни, які повинні містити посилання на норми, статті і правила конвенцій, додаткових протоколів до конвенцій або норми звичаєвих правил, що наповнюють зміст об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 438 КК України.
Так, ст. 27 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни визначено право цивільних осіб, за будь-яких обставин, на особисту повагу, повагу до своєї честі. Статтею 31 цієї Конвенції передбачено, що жодний примус фізичного чи морального характеру не може застосовуватися до осіб, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей. Крім того, державам забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей (ст. 32 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни). Заборонені колективні покарання, так само як і будь-які залякування та терор (ст. 33 вказаної Конвенції).
Статтею 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), передбачено, що заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів: насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема вбивство, катування всіх видів - фізичні чи психічні, тілесні покарання, каліцтво; знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі; взяття заручників; колективне покарання; погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заяві про вчинення злочину від 23.12.2022 року, не містить ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.438 КК України, що є підставою для відмови в задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах фермерського господарства «Калина» на бездіяльність уповноважених осіб Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2022 року - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 03.01.2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1