Провадження 1-в/193/259/22
У Х В А Л А
іменем України

08 листопада 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника сектору з питань пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області подання начальника Криворізького районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням
і направлення засудженого для відбування покарання згідно вироку суду,

В С Т А Н О В И В:
За вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки з покладанням обов`язків на засудженого на підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
05.10. 2022 до суду надійшло відповідне подання начальника Криворізького РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 в обґрунтування якого вказала, що засуджений ОСОБА_5 ухиляється від виконання обов`язку, покладеного на нього за вищевказаним вироком суду, зокрема не з`являється на періодичну реєстрацію до місцевого сектору з питань пробації, без поважних причин, що мало місце 07.09.2021 та 13.09.2022. Крім того, ОСОБА_5 вчиняє адміністративні правопорушення, передбачені ст. 178, 175-1 КУпАП.
Відтак, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 за час перебування на обліку Криворізького РС пробації № 1 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, не бажає змінювати свою поведінку, представник сектору з питань пробації на підставі вимог ч. 1 ст. 166 КВК України просила скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного вироком суду покарання у виді позбавлення волі.
Представник Криворізького РС пробації № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області у судовому засіданні підтримала подання і просила його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, пояснив, що лише двічі допускав неявку до органу пробації на періодичну реєстрацію, на даний час він таких неявок не допуска, і в подальшому обіцяє не порушувати покладені на нього судом обов`язки.
Прокурор у судовому засіданні висловила думку щодо прийняття рішення на розсуд суду.
Вислухавши учасників справи та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Порядок та умови відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, регламентується Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом МЮУ від 29.01.2019 №272/5 (далі Порядок).
Відповідно до абз. 2 п. 8.2 Розділу ІV Порядку, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Як убачається з матеріалів провадження, вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки. Згідно зі ст. 76 КК України на засудженого судом покладені обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про пробацію», метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.
Як вбачається з листа періодичної реєстрації, ОСОБА_5 встановлено явку до місцевого сектору з питань пробації кожний 1, 2 та 3 вівторок місяця, однак засуджений не з`являвся на періодичну реєстрацію 07.09.2021 та 13.09.2022.
Як вбачається із письмових пояснень, наданих засудженим з приводу його неявок на періодичну реєстрацію, останній не являвся до органу пробації 07.09.2021 у зв`язку з його хворобою, однак у лікарню не звертався, а 13.09.2022 - у зв`язку з відсутністю коштів на проїзд .
Щоразу після неявки засудженого на реєстрацію органом пробації останньому виносилися застереження у вигляді письмових попереджень, згідно якого засуджений був неодноразово попереджений про можливість подання органом пробації матеріалів про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання (а.с. 68).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
В поданні Криворізького РС №1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, зосереджував увагу на тому, що ОСОБА_5 порушив одну з умов звільнення від відбування покарання, визначену вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2021, а саме допустив лише дві неявки та вчиняє адміністративні правопорушення, що в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення.
З огляду на установлені обставини, суд з таким твердженням не погоджується.
Так, за час іспитового строку тривалістю два роки ОСОБА_5 допустив лише дві неявки до Криворізького РС №1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, і такі неявки він допустив не поспіль, а з інтервалом у один рік (07.09.2021 та 13.09.2022), тоді як в інші дні він сумлінно з`являвся.
Крім того, доводи представника органу з питань пробації щодо притягнення засудженого ОСОБА_5 у період іспитового строку до адміністративної відповідальності, згідно зі статтями 175-1 та 178 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки підтвердженням притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути леше відповідна постанова органу чи посадової особи про накладення адміністративного стянення, проте органом пробації таких надано суду не було.
Суд вважає, що неявки ОСОБА_5 для реєстрації до органу пробації не свідчить про систематичне умисне ухилення від покладених на нього обов`язків та що він не стає на шлях виправлення, оскільки в період відбування покарання він нового злочину не вчинив, а вищевказані правопорушення, навіть якщо він їх і вчинив, не вказують про наявність безумовних підстав для скасування іспитового строку.
Отже, обставин визначених ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України для направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, скасувавши його звільнення від відбування покарання з випробуванням, не встановлено, а тому у задоволенні відповідного подання органу з питань пробації слід відмовити.
На підставі ч.2 ст. 78 КК України, керуючись ст. 371, 372, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання начальника Криворізького районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання згідно вироку суду, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровській області.

Суддя ОСОБА_1