КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3398/2022 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Суддя - доповідач ОСОБА_2

Ухвала

Іменем України

25 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000372 за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Термез Сурхандар`їнської області, республіки Узбекистан, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001), ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011),
за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2022 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000372 відомості про яке 17.04.2020 внесено до ЄРДР, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001), ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), повернуто прокурору першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Зазначене кримінальне провадження виділено в окреме із кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013, яке постановою від 12.01.2018 було об`єднано із кримінальними провадженнями № 0017809, № 0018224, № 0000391, № 000228, в одне кримінальне провадження під № 0001029.

В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що як вбачається з направленого до суду обвинувального акта, прокурор в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не виклав належним чином фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 та ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення за цими положеннями КК України.
Так, в обвинувальному акті зазначено формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 28, ст. 340 та за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України із однаковими неконкретизованими фактичними обставинами, зокрема вказано, що « ОСОБА_7 30.11.2013 приблизно о 04:20 год. спільно із невстановленими співробітниками ПМОН «Беркут», підбігли до ОСОБА_10 та вважаючи, що він є учасником мирного зібрання на Майдані Незалежності, з метою незаконного припинення його подальшої участі у зборах та мітингах, із застосуванням фізичної сили збив його з ніг на асфальт. При цьому, ОСОБА_7 , знаходячись у вказаному місці, діючи спільно із невстановленими співробітниками ПМОН «Беркут», виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, схопили ОСОБА_10 за руки та ноги з різних сторін і одразу понесли в напрямку спеціального автомобіля («автозаку»), який перебував на проїжджій частині вул. Інститутської в м. Києві, чим вчинили дії, що ображають особисту гідність потерпілого. При цьому, один із невстановлених працівників ПМОН «Беркут», з метою подавлення волі особи, в присутності ОСОБА_7 , наніс ОСОБА_10 два удари кулаком в область живота, після чого ОСОБА_7 та двоє інших невстановлених співробітників ПМОП «Беркут» помістили ОСОБА_10 в середину спеціального автомобіля («автозаку»), кинувши його на підлогу, таким чином продовжуючи застосовувати до потерпілого фізичне насильство та вчиняти дії, що ображають його особисту гідність.».
Таким чином, вказані недоліки обвинувального акта, не зазначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, порушують право обвинуваченого, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні яких кримінальних правопорушень він обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується право на захист обвинуваченого.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в яких, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2022 просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги прокурор зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000372 містить всі необхідні та передбачені ч.2 ст. 291 КПК України відомості та реквізити, у тому числі виклад фактичних обставин та сформульоване прокурором обвинувачення. Так, апелянт вказує на те, що встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , виділено в окрему частину обвинувального акту та викладено на аркушах з 4 по 15, а формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію цих правопорушень з посиланням на положення закону і статей закону України про кримінальну відповідальність - на аркушах з 15 по 24. При цьому, формулювання обвинувачення по кожному кримінальному правопорушенню викладено окремо з посиланням на ті фактичні обставини його вчинення, які прокурор встановив у ході досудового розслідування. Отже, зазначений обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому, на переконання апелянта, підстав для його повернення прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції не мав.
Крім того, апелянт зазначає, що на стадії підготовчого засідання суд першої інстанції повинен перевіряти зміст обвинувального акту лише на предмет його відповідності вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, не вдаючись до оцінки тих обставин, які є предметом судового розгляду, межі якого визначаються в порядку, передбаченому ст. 337 КПК України. Водночас, обставини повернення обвинувального акту, на які суд першої інстанції послався в ухвалі, а саме відсутність належного викладу фактичних обставин та формулювання обвинувачення відповідно до правової кваліфікації кримінальних правопорушень, на думку прокурора, свідчать про те, що суд першої інстанції вийшов за межі тих питань, які відповідно до ст. 314 КПК України, є предметом підготовчого судового засідання, безпідставно вдавшись до оцінки викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, формулювання обвинувачення та її відповідності правовій кваліфікації дій обвинуваченого.
Посилається апелянт і на необґрунтованість та невмотивованість заявленого захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції усного клопотання про повернення обвинувального акту.
Також, прокурор вказує про те, що посилання суду першої інстанції на порушення права на захист обвинуваченого не відповідає дійсності, оскільки право ОСОБА_7 дотримувалося у повній мірі на усіх стадіях, як досудового розслідування, так і після направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні до суду. Також, ще до повідомлення про підозру ОСОБА_7 користувався правовою допомогою адвоката ОСОБА_9 , за участі якого проводилися слідчі дії з ОСОБА_7 , останньому вручалися пам`ятки про права та обов`язки та неодноразово надавалося роз`яснення у вчиненні яких кримінальних правопорушеннях він підозрюється, та відповідно, обвинувачуються в подальшому. А тому висновок суду про те, що обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення, що є порушенням права на захист, є помилковим і не відповідає матеріалам провадження, окрім того відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України порушення права обвинуваченого на захист не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

В ході судового розгляду судом апеляційної інстанції захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_9 на апеляційну скаргу прокурора подано заперечення, в яких захисник посилаючись на невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України, зокрема відсутності у ньому чіткого та конкретного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто належного формулювання обвинувачення відповідно до правової кваліфікації зазначених у ньому кримінальних правопорушень, що перешкоджає об`єктивному розгляду справи та порушує право на захист обвинуваченого, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Враховуючи, що клопотань від останніх про відкладення розгляду до суду не надходило, суд вважає за можливе проводити судове засідання без участі обвинуваченого та потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право із стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким закінчується досудове розслідування.
Імперативно встановлені вимоги до відомостей, які обвинувальний акт повинен містити, передбачені п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, а саме: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Аналіз наведених норм кримінального процесуального закону дає підстави стверджувати, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.
При цьому, в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, проте, відносно формулювання обвинувачення та інших складових обвинувального акта немає в законі будь - яких застережень чи вимог.
Оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, то відповідно, формулювання обвинувачення та інші відомості викладається у такому виді, як це вважає необхідним прокурор. Спосіб же викладення формулювання обвинувачення та правильність зазначення інших відомостей може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який відповідно, до вимог ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000372 щодо ОСОБА_7 , то він відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. Зокрема, фактичні обставини справи, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону про кримінальну відповідальність та формулювання висунутого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001), ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011) обвинувачення.Долучено до обвинувального акта і розписку обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Отже, цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, і будь - яких перешкод для призначення його до судового розгляду, колегія суддів не вбачає.
Що стосується наведених судом першої інстанції доводів щодо відсутності в обвинувальному акті належним чином викладених фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 та ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення за цими положеннями КК України, що в свою чергу порушує право на захист обвинуваченого, як підстав повернення обвинувального акту, то колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки повертаючи обвинувальний акт з зазначених підстав суд першої інстанції вдався до аналізу формулювання висновків, фактично оцінивши обставини, які підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження по суті, чим вийшов за межі предмету судового розгляду, адже відповідно до положень ст. 331 КПК України суд не вправі давати оцінку обставинам наведеним в обвинувальному акті та здійснювати аналіз процесуальних дій проведених органом досудового розслідування у підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 412 КПК України, зазначені вище порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та, відповідно до п. 3 ч. 1ст. 409 КПК України є підставою для скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2022 щодо повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 , з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 376, ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2022, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000372, відомості про яке 17.04.2020 внесено до ЄРДР, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001), ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), повернуто прокурору першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4