Справа №295/2627/23
УХВАЛА

Іменем України

09.03.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання про арешт майна внесене ст. слідчим СВ Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000687, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що в провадженні ЄВ Житомирського РУП ГУ Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000687 від 26.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 09.12.2022 по 11.12.2022, під час дії військового стану невідома особа викрала з приміщення номеру готельного комплексу «Королівська бочка», що по вул. Івана Гонти 68, м. Житомир, належні ОСОБА_5 мобільний телефон марки «ТЕСNO 5 РОР LТЕ», та грошові кошти у сумі 163346 грн. 58 коп., чим заподіяла останньому матеріальну шкоду. Є07236.

04.03.2023 слідчим було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де у громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено до Житомирського РУП майно, яке викрадено за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон торгівельної марки «Тесnо Рор 5 LТЕ» моделі «Тесnо ВD4і» ІМЕI1: НОМЕР_1 , IMЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

В ході проведення огляду вищевказаного майна, за участю потерпілого ОСОБА_5 , останній вказав, що саме це мобільний телефон торгівельної марки «Тесnо Рор 5 LТЕ» моделі «Тесnо ВD4і» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , були викрадено за адресою: м. Житомир, вул. Івана Гонти 68, за вищевказаних обставин. Даний телефон, який вилучено під час огляду місця події за адресою м. Житомир вул. Л. Українки, 17, постановою слідчого визнано речовим доказам у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання зазначено, що з метою недопущення приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, як доказів відомостей, що містяться в даних речах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього майна, слідчий просить накласти на вилучене майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, до клопотання додав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання про арешт майна підтримав та просив задовольнити.

Власник вилученого майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Не заперечував щодо накладення арешту на майно.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна та враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон торгівельної марки «Тесnо Рор 5 LТЕ» моделі «Тесnо ВD4і» ІМЕI1: НОМЕР_1 , IMЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом тимчасового позбавлення власника та третіх осіб можливості відчуження, розпоряджання та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7 Перекупка