У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, неодруженого, раніше не судимого, який підозрюється в вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого управління ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000612 від 12.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.02.2022 ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_2 . За наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 перебуває у розпорядженні командира.

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Згідно з ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Однак, усупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам, ОСОБА_4 вчинив злочини проти авторитету органів державної влади.

11.12.2022 близько 22:15 год. по вул. Батозькій у м. Вінниці під час несення служби екіпажем «Юнкер-108» у складі поліцейського 4 роти 1 взводу ОСОБА_8 та інспектора взводу № 1 роти № 4 ОСОБА_9 , відповідно до ст.ст. 12, 23, 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення реалізації завдань поліції, виконання своїх службових обов`язків щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі на території м. Вінниця, за порушення Правил дорожнього руху, що проявилося у відсутності увімкнених сигналів повороту, здійснено вимогу про зупинку транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Під час спілкування із водієм ОСОБА_4 працівниками поліції було помічено у останнього явні ознаки наркотичного сп`яніння, що проявилось у тремтінні пальців рук та відсутності реакції зіниць очей на світло, у зв`язку з чим, інспектор взводу № 1 роти № 4 ОСОБА_9 у службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Megane» почав складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2 та ст. 130 КУпАП.

Зрозумівши, що він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 сів до свого автомобіля марки «Toyota» моделі «Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 та, не зважаючи на законні вимоги працівників патрульної поліції вийти з автомобіля для продовження складання адміністративних протоколів, розпочавши рух автомобілем, почав втікати від працівників поліції у напрямку вул. Ак. Янгеля м. Вінниці.

Після чого солдат ОСОБА_4 , на перехресті вулиць Ак. Янгеля Замостянська, зупинився на червоний сигнал світлофора, де його наздогнали працівники патрульної поліції. Поліцейський 4 роти 1 взводу ОСОБА_8 , вийшовши з службового авто, став перед капотом автомобіля марки «Toyota» моделі «Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 задля блокування його подальшого руху та переховування з метою уникнення адміністративної відповідальності, та озвучив законну вимогу вийти з автомобіля. У цей самий час інспектор взводу № 1 роти № 4 ОСОБА_9 , перебуваючи біля водійських дверей автомобіля марки «Toyota» моделі «Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , також озвучив законну вимогу вийти з автомобіля, на що ОСОБА_4 умисно вчинив дії спрямовані на перешкоджання здійсненню працівниками патрульної поліції своїх службових обов`язків та реалізації повноважень, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 18, п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», а саме вчинив активний фізичний опір, шляхом невиконання законних вимог працівників поліції.

У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у особі поліцейського 4 роти 1 взводу ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел на заподіяння шкоди життю та здоров`ю працівникові правоохоронного органу, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ігноруючи законні вимоги працівників поліції, а також всупереч положенням Закону України «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, продовжив рух даним автомобілем у напрямку поліцейського 4 роти 1 взводу УПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_8 , у зв`язку з чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді забою 3,4 пальців лівої кисті, забою попереково-крижового відділу, забою правого колінного суглобу.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 342 КК України опір представникові влади під час виконання ним службових обов`язків, та ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України складено 12.12.2022 та цього ж дня вручено підозрюваному.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 11.12.2022;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.12.2022;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.12.2022;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.12.2022;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.12.2022;

-Протоколом огляду місця події від 12.12.2022;

-Протоколом затримання ОСОБА_4 від 12.12.2022.

У ході досудового розслідування є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом кримінальної відповідальності переховуватиметься від суду, з огляду на те, що санкція інкримінованих йому злочинів є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань сприятимуть наявності вказаного ризику.

-Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків у кримінальному проваджені, у тому числі на осіб, які брали участь у викритті його протиправної діяльності, а також на інших свідків, враховуючи той факт, що усі свідки на даний час в ході досудового розслідування не допитані в силу об`єктивних підстав, які можуть вказувати на вчинення злочину, а тому має можливість та може їх примушувати та вимагати від них дачу неправдивих показів, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування.

-Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 являється солдатом резерву 40 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , який 11.12.2022 самовільно залишив дислокацію підрозділу в Інгулецькому районі м. Кривий Ріг.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, та беручи до уваги його вік, стан здоров`я та наявність достатніх соціальних зв`язків, які можуть сприяти йому у переховуванні від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, а також наявності ризиків, зазначений у ст. 177 КПК України, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, з визначення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та просили застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000612, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Як зазначено слідчим у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.02.2022 ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_2 . За наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 перебуває у розпорядженні командира.

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Згідно з ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Однак, усупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам, ОСОБА_4 вчинив злочини проти авторитету органів державної влади.

11.12.2022 близько 22:15 год. по вул. Батозькій у м. Вінниці під час несення служби екіпажем «Юнкер-108» у складі поліцейського 4 роти 1 взводу ОСОБА_8 та інспектора взводу № 1 роти № 4 ОСОБА_9 , відповідно до ст.ст. 12, 23, 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення реалізації завдань поліції, виконання своїх службових обов`язків щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі на території м. Вінниця, за порушення Правил дорожнього руху, що проявилося у відсутності увімкнених сигналів повороту, здійснено вимогу про зупинку транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Під час спілкування із водієм ОСОБА_4 працівниками поліції було помічено у останнього явні ознаки наркотичного сп`яніння, що проявилось у тремтінні пальців рук та відсутності реакції зіниць очей на світло, у зв`язку з чим, інспектор взводу № 1 роти № 4 ОСОБА_9 у службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Megane» почав складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2 та ст. 130 КУпАП.

Зрозумівши, що він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 сів до свого автомобіля марки «Toyota» моделі «Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 та, не зважаючи на законні вимоги працівників патрульної поліції вийти з автомобіля для продовження складання адміністративних протоколів, розпочавши рух автомобілем, почав втікати від працівників поліції у напрямку вул. Ак. Янгеля м. Вінниці.

Після чого солдат ОСОБА_4 , на перехресті вулиць Ак. Янгеля Замостянська, зупинився на червоний сигнал світлофора, де його наздогнали працівники патрульної поліції. Поліцейський 4 роти 1 взводу ОСОБА_8 , вийшовши з службового авто, став перед капотом автомобіля марки «Toyota» моделі «Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 задля блокування його подальшого руху та переховування з метою уникнення адміністративної відповідальності, та озвучив законну вимогу вийти з автомобіля. У цей самий час інспектор взводу № 1 роти № 4 ОСОБА_9 , перебуваючи біля водійських дверей автомобіля марки «Toyota» моделі «Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , також озвучив законну вимогу вийти з автомобіля, на що ОСОБА_4 умисно вчинив дії спрямовані на перешкоджання здійсненню працівниками патрульної поліції своїх службових обов`язків та реалізації повноважень, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 18, п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», а саме вчинив активний фізичний опір, шляхом невиконання законних вимог працівників поліції.

У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у особі поліцейського 4 роти 1 взводу ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел на заподіяння шкоди життю та здоров`ю працівникові правоохоронного органу, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ігноруючи законні вимоги працівників поліції, а також всупереч положенням Закону України «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, продовжив рух даним автомобілем у напрямку поліцейського 4 роти 1 взводу УПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_8 , у зв`язку з чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді забою 3,4 пальців лівої кисті, забою попереково-крижового відділу, забою правого колінного суглобу.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 342 КК України опір представникові влади під час виконання ним службових обов`язків, та ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

12 грудня 2022 року близько 02:00 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 грудня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 342 КК України опір представникові влади під час виконання ним службових обов`язків, та ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про обрання запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000612 від 12.12.2022; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення; протоколу допиту потерпілого; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколу огляду місця події; протоколів допитів свідків; повідомлення про підозру, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтована.

Однак, надаючи оцінку обґрунтованості поданого клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд звертає увагу на наступне.

Як зазначено вище, 12 грудня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 342 та частиною другою статті 345 КК України.

Відповідно до частини першої статті 342 КК України опір представникові влади, крім державного виконавця, приватного виконавця, під час виконання ним службових обов`язків - карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Отже, санкція частини першої статті 342 КК України не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до частини другої статті 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків - карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Отже, санкцією частини другої статті 345 КК України передбачено можливість застосування до винної особи покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, частиною другою статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 :

- раніше не судимий;

- санція частини першої статті 342 КК України не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а санкція частини другої статті 345 КК України, яка інкримінується ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Отже, судом встановлено, що жоден з пунктів частини другої статті 183 КПК України, за наявності яких до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в даному випадку немає місця, а відтак слідчим подано, а прокурором погоджено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке не ґрунтується на вимогах закону.

В клопотанні слідчий та у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є пункт 3 частини другої статті 183 КПК України.

Однак, такі посилання слідчого та прокурора є безпідставними, оскільки за правими визначеними пунктом 3 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

При цьому, жодних відомостей та доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, чи буд-яким чином перешкоджав кримінальному провадженню, або ж йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як уже зазначалося, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України), за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_12 , перебуваючи без запобіжного заходу може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою, не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам, оскільки ОСОБА_4 зареєстрований та має постійне місце проживання, раніше не судимий, військовослужбовець, що в сукупності дає підстави для висновку про наявність соціальних зв`язків підозрюваного.

Зокрема, в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він військовослужбовець, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий. Прокурор не заперечував, щодо наявності таких обставин.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, наявність родини, відсутність судимостей, а також те, що в судовому засіданні встановлено, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не ґрунтується на вимогах статті 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 12 лютого 2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

3. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 12 лютого 2023 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя