Провадження № 1-кп/947/637/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000058 від 02.08.2022 року у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.190 та ч.3 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

В Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000058 від 02.08.2022 року у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.190 та ч.3 ст.190 КК України.

Прокурор просив суд продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та не відпали.

Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений в судове засідання доставлений співробітниками Національний Гвардії України не був, у зв`язку із веденням воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси постановлено проведення в рамках вказаного кримінального провадження проведення судового засідання в режимі відео конференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України, однак с технічних прочини з`єднатися не надалося можливим.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

03.03.2022 року за № 1/0/22-22 Верховним Судом на адресу апеляційних та судів першої інстанції скеровано інформаційний лист щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану.

У пункті 6 Верховний Суд зазначає, що за умови неможливості здійснення судом правосуддя, зумовленої режимом воєнного стану, прокурору, за наявності необхідних підстав, необхідно звертатися з клопотаннями до відповідних апеляційних судів або, за наявності підстав, до Верховного Суду про зміну підсудності кримінальних проваджень (справ) відповідно до положень ст. 34 КПК України.

Пунктом 7 Верховний Суд вказує, що якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків. Також, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, оцінивши всі обставини у сукупності, Суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а клопотання сторони захисту задовольнити, з наступних підстав.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На думку Суду, ризики переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на та свідків та потерпілих доведені стороною обвинувачення під час судового провадження.

Суд вважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

Санкція ч.2 ст.190 КК України, за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Санкція ч.3 ст.190 КК України, за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Частина 4 статті 12 КК України передбачено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років

У відповідності до ч.5 ст.12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Окрім цього, суд вважає доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілих та свідків, інших учасників провадження.

Показання потерпілого та свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. А отже, за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.

Станом на теперішній час, обвинувачений також може чинити вплив на та свідків з метою переконати їх змінити їхні викриваючі показання.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором доведені вищезазначені ризики, однак стороною обвинувачення не доведено, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведене обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, Суд, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

За таких обставин, Суд вважає, що відносно обвинуваченому слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Більше того, окремо слід звернути увагу на той факт, що обвинувачений раніше не судимий, характеризується позитивно, розпочав частково відшкодовувати матеріальну шкоду.

Приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що в цьому випадку слід надавати перевагу саме запобіжному заходу у вигляді домашнього арешту, який в тому числі має виховний вплив та сприятиме відшкодування матеріальних та моральних збитків потерпілому.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 110, 131, 132, 177, 183, 314, 315, 369-372, 392- 395 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_4 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт вказаному обвинуваченому задовольнити.

Змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04.04.2023 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-Знаходитись з 22:00 год., по 06:00 год., наступної доби за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-Не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду;

-Повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі;

-Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали суду про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 невідкладно направити до відповідного органу Національної поліції України та ДУ «Одеський слідчий ізолятор», для виконання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Негайно звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити строк дії ухвали суду до 04.04.2023 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1