Справа № 369/9839/22
Провадження №1-кс/369/2013/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
10 листопада 2022 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 заявлений самовідвід від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.4 ст.190 КК України.

Заява про самовідвід обґрунтована тим, що згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2022 року, у відповідності до ст.35 КПК України судді ОСОБА_3 було передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2022 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_8 була відведена від розгляду вказаного кримінального провадження на підставі п. 1 ст. 75 КПК України, оскільки вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 .

Тому, посилаючись на ст.75, ч.1 ст. 80 КПК України суддя ОСОБА_3 вбачає підстави для самовідводу від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.4 ст.190 КК України, оскільки вказані обставини можуть викликати сумніви в учасників процесу та сторонніх спостерігачів в її неупередженості.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно вимог ч.1 ст.107 КПК України, застосування технічних засобів фіксування судового розгляду даного питання не здійснювалося.

Дослідивши заяву судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід, суд приходить до висновку про необхідність задоволення останньої з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Так, відповідно до положень ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною 1 статті 80 КПК визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Також згідно із частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Зокрема в пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В пункті 50 рішення ЄСПЛ в справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Отже, для вирішення питання щодо відводу судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника про недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано.

Судом встановлено, що 10 листопада 2022 року до Києво-Святошиснького районного суду Київської області надійшла заява судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.4 ст.190 КК України.

В поданій заяві суддею ОСОБА_3 зазначено, що згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2022 року, у відповідності до ст.35 КПК України суддю ОСОБА_3 визначено головуючим суддею у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.4 ст.190 КК України.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ступенем родинного зв`язку доводиться судді Києво-Святошиснького районного суду Київської області ОСОБА_8 чоловіком, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до пункту 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів, а згідно з їх пунктом 2.5 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. До таких прикладів відноситься якщо: 1) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; 2) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; 3) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

В коментарях до Бангалорських принципів поведінки суддів від 2007 року, розміщених на офіційному сайті Ради суддів України, зазначено, що особисті цінності, яких дотримується суддя, його світогляд чи уявлення про закон не можуть вважатися упередженістю. Той факт, що суддя має певну загальну думку щодо правового чи соціального питання, яке безпосередньо стосується справи, не позбавляє його/її права розглядати справу.

Отже для вирішення питання про наявність законних підстав побоюватись, що конкретний суддя не є неупередженим, точка зору будь-якого «стороннього спостерігача» безумовно важлива, проте не повинна мати вирішального значення з огляду на те, що суспільство є неоднорідною сукупністю осіб з різними віком, освітою та культурою, майновим та соціальним станом, уявленнями про життєві цінності зокрема, що унеможливлює в принципі врахування різноманітних інтересів якогось умовного «спостерігача».

Зважаючи на вищезазначені положення закону та наведені судом обставини, а також на те, що вказані обставини можуть викликати сумніви в учасників процесу та сторонніх спостерігачів в неупередженості судді, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.4 ст.190 КК України.

Керуючись статтями 75, 76, 80-82 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України - задовольнити.

Відвести суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Матеріали цього кримінального провадження передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1