Справа № 739/630/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/564/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року Чернігівський апеляційний суду у складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку апеляційного розгляду у м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000050, за апеляційною скаргою прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати із дня затримання обвинуваченого при приведенні вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок місцевого суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вказує, що місцевим судом не мотивовано призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме, помилково враховано на користь обвинуваченого наявність на утриманні малолітньої дитини, оскільки він не працює, не має коштів на її утримання та своїми діями подає негативний приклад. Вважає, що часткове відшкодування шкоди потерпілому є неспівмірним із заподіяними тілесними ушкодженнями.

Як встановив доведеним суд І інстанції, ОСОБА_7 , 02.06.2022 року, в період часу з 23 год. 30 хв. до 23 год. 50 хв., знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_9 один удар металевою частиною лопати в область правого боку, один удар металевою частиною лопати в область нижньої правої гомілки спереду та один удар кулаком правої руки по обличчю, чим спричинив ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 121 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, місцевим судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, тому він обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміли обвинувачений та інші учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не виникло та було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Щире каяття у вчиненому місцевий суд обґрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та врахував при призначенні покарання.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

При обранні виду та міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України враховано, що потерпілий цивільний позов не заявляв, претензій до обвинуваченого не має, просив не позбавляти його волі, кається у скоєному, частково відшкодував шкоду, судимості не має, а це , на думку апеляційного суду, є обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

За таких обставин колегія суддів вважає, що покарання відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для скасування вироку місцевого суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 І ОСОБА_10 В ОСОБА_11