Справа № 354/769/22
Провадження № 11-кп/4808/182/23
Категорія ч.4 ст.358 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Яремчанської відділу Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, студента 3 -го курсу коледжу ім. Короля Данила Галицького, денної форми навчання, неодруженого, непрацюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого, -

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, та виправдано його у зв`язку з не доведенням, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 08.07.2022 по кримінальному провадженні №0000060 (справа № 354/736/22, провадження № 1-кс/354/142/22) скасовано.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_8 достовірно знаючи, що для отримання посвідчення водія у відповідності до вимог чинного законодавства необхідно пройти підготовку водіїв та скласти теоретичний і практичний іспити, діючи всупереч встановленому порядку у березні 2022 року вирішив придбати підроблене посвідчення водія з метою отримання можливості керувати транспортними засобами.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 в порушення вимог пункту16 постанови Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, в березні 2022 року біля 15:00 год. на одній із невстановлених вулиць м. Івано-Франківськ, зустрівся із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про виготовлення на його ім`я посвідчення на право керування транспортними засобами, категорій «В», «С» за грошову винагороду у сумі 13 000 гривень.

На виготовлення підробленого посвідчення водія, ОСОБА_8 , будучи пособником у вчиненні кримінального проступку, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , з мобільного телефону за допомогою електронного зв`язку надіслав невстановленій досудовим розслідуванням особі електронний файл зі своєю фотокарткою та документами, що засвідчують особу.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11.03.2022 категорії «В», «С» на ім`я ОСОБА_8 та на одній із вулиць м. Івано-Франківська за грошову винагороду в сумі 13 000 гривень в березні 2022 року передала їх ОСОБА_8 , який в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», умисно використовував їх до 05.07.2022 у власних потребах, а саме як документ, що посвідчує особу.

Дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення.

Крім цього, Судом встановлено, що 05 липня 2022 року о 23 год. 10 хв. інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_10 зупинено транспортний засіб марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по вулиці Грушевського, що в селі Микуличин Надвірнянського району Івано-Франківської області і на вимогу працівника поліції, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11.03.2022 категорії «В»,«С», тобто використав завідомо підроблений документ.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-22/6467-ДД від 11.07.2022 посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 за способом нанесення зображення та первинними елементами захисту не відповідає посвідченням водія, які знаходяться в офіційному обігу. Всі зображення в досліджуваному посвідченні водія виконані термосублімаційним способом друку за допомогою засобів оперативної поліграфії.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу,в якій вважає вирок Яремчанського міського суду від 22.12.2022 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Також посилається на те ,що судом не взято до уваги докази, які б могли істотно вплинути на його висновки, а саме речовий доках: підроблене посвідчення водія серії за номером НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_8 та покази свідка ОСОБА_11 .

Зазначає те, що на вказаному речовому доказі міститься особиста фотографія обвинуваченого ОСОБА_8 , який в показах суду підтвердив, що він особисто надав цю фотографію виконавцю з метою виготовити для нього підроблене посвідчення водія.

Окрім цього, у вироку суду не повністю зазначено покази свідка ОСОБА_11 ,який в судовому засіданні вказав, що він як працівник поліції, перевіривши по базі даних посвідчення водія, яке наддав ОСОБА_8 виявив, що власником цього посвідчення є інша особа та запитав у ОСОБА_8 звідки у нього це посвідчення, на що обвинувачений чесно та прямолінійно відповів, що він його купив.

На думку апелянта, судом не враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 не проходив підготовку водіїв, не складав теоретичний і практичний іспити, а просто купив підроблене посвідчення водія і будучи пособником наддав засоби, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасником, а саме:фотокартку свого обличчя, особисті анкетні дані та гроші за виконану роботу.

Вважає судове рішення таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні містять істотні суперечності.

Також зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні вироку від 22.12.2022 року у резолютивній частині зазначено, що ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, обвинуваченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та виправдано його у зв`язку з не доведенням, що в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Однак судом першої інстанції допущено істотні суперечності, оскільки невірно зазначено ім`я обвинуваченого ОСОБА_12 , що не відповідає особі обвинуваченого, оскільки обвинувачений є ОСОБА_8 .

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України штраф в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., за ч.4 ст.358 КК України штраф 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора ;

- прокурор підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Зі змісту мотивувальної частини судового рішення вбачається, що суд першої інстанції вважав, що відповідно до обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України предметом доказування мають бути докази, які доводять, що дії останнього сприяли вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України іншим співучасником.

При цьому суд прийшов до висновку, що надані суду докази не доводять факт пособництва на вчинення злочину за ч.1 ст. 358 КК України іншим співучасником, не стосуються предмету доказування та є неналежними доказами.

Колегія суддів вважає, що вищевказані висновки суду щодо визнання доказів неналежними доказами є неспроможними та не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до вимог ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, суд першої інстанції послався на висновок експерта Івано-Франківського НДЕКЦ №СЕ-19/109-22/6467-ДД від 11.07.2022 року, згідно з яким посвідчення водія серії та номером НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_8 не відповідає посвідченням водія, які знаходяться в офіційному обігу (а.с.44-47); рапорт інспектора СРПП Відділення поліції № 1 (м. Яремче) ОСОБА_13 від 06.07.2022 про те, що 05.07.2022 біля 23:10 год в с. Микуличин по вул. Грушевського за порушення правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який пред`явив водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.03.2022 (а.с.29); покази інспектора СРПП ОСОБА_14 як свідка у судовому засіданні, який показав, що ОСОБА_8 пред`явив водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.03.2022, як документ, який дає йому право керувати транспортним засобом; відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області від 07.07.2022 № 31/9/1685-2022, відповідно до якої ОСОБА_8 , посвідчення водія не видавалось (а.с.42)та витяг з телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» №3732 від 06.07.2022, згідно з яким посвідчення водія серії НОМЕР_1 , належить ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.43).

При цьому , суд першої інстанції послався на пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який показав, що у зв`язку із поширенням на території України захворювання COVID-19 автошкола № 1 припинила свою роботу і навчання не проводилось, тому отримати посвідчення водія було неможливо. Однак, в подальшому йому зателефонував незнайомий чоловік, який повідомив, що можна отримати водійське посвідчення без завершення навчання та зазначив, що вартість отримання водійських прав у такому спрощеному порядку становить 13 000 грн. Запевнив, що права є легальними, їх виготовляють на замовлення Автошколи, надіслав йому на мобільний номер телефону, а саме на Viber, інформацію про перелік документів, які необхідно надати останньому: паспортні дані, ідентифікаційний код, фотокартку, медичну довідку. Вказані умови він виконав.

Зі змісту доводів прокурора вбачається, що вищевказані пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 свідчать про те, що без надання ним необхідних даних та документів, особа, яка незаконно виготовила посвідчення водія, не могла вчинити цей злочин, а тому вищевказані дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України.

Зокрема, зі змісту доводів сторони обвинувачення вбачається, що на підробленому посвідченні водія міститься особиста фотографія обвинуваченого ОСОБА_8 , який в показах суду підтвердив, що він особисто наддав цю фотографію виконавцю з метою виготовити для нього підроблене посвідчення водія.

У вироку суду першої інстанції неповністю зазначено покази свідка ОСОБА_11 який в судовому засіданні вказав, що він як працівник поліції перевіривши по базі даних посвідчення водія, яке надав ОСОБА_8 виявив, що власником цього посвідчення є інша особа. Та на запитання у ОСОБА_8 звідки у нього вказане посвідчення, останній відповів, що він його купив.

У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року « Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» зі змінами та доповненнями зазначено, що суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, не обмежуючись лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи.

Однак, суд першої інстанції, обмежившись посилання на те, що у кримінальному провадженні відсутні належні та допустимі докази, прийшов до безпідставного висновку про недоведеність обвинувачення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та виправдано у зв`язку з не доведенням, що в його діях є склад кримінального правопорушення.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що судом першої інстанції при ухваленні вироку від 22.12.2022 року у резолютивній частині зазначено, що ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, обвинуваченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та виправдано його у зв`язку з не доведенням, що в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Однак судом першої інстанції допущено істотні суперечності, оскільки невірно зазначено ім`я обвинуваченого ОСОБА_12 , що не відповідає особі обвинуваченого, оскільки обвинувачений є ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.370 КПК України, так як допустив явну невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження, не дав належної оцінки наявним у справі доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, що стало наслідком його незаконності, необґрунтованості та невмотивованості.

Зазначені порушення є підставами для скасування судового рішення і оскільки вони не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду в межах ст. 404 КПК України, є підставою призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з вимог ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги прокурора підлягають ретельній перевірці під час нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,409,412,415,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Яремчанської відділу Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4