Справа № 740/434/21
Провадження № 1-кп/740/42/22
УХВАЛА

24 листопада 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з приміщення Черкаського районного суду Черкаської області),
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

під час відкритого судового засідання в м. Ніжині у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.365, ч.2 ст.384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

В ході розгляду справи по суті у судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання очевидно недопустимими доказами відеозаписів на носії інформації - microSD у томі 6 на аркуші 142. На обгрунтування клопотання зазначив, що прокурором не надано належних документів про дотримання встановленої КПК України процедури отримання стороною обвинувачення даного доказу.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і його захисник - адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримали.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що відеозапис отриманий на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до документів, не змігши послатися на том і аркуш матеріалів судового провадження, де така ухвала міститься.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, які брали участь у судовому засіданні, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, зважаючи на наступне.

За змістом ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

При цьому системний аналіз ст. 89 КПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець ознаки недопустимості доказів поділяє на очевидні та неочевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є ті докази, про недопустимість яких прямо вказується в КПК України. Це означає, що очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушення процедури отримання якого згідно положень КПК України є безумовною підставою визнання його недопустимим.

Існують також умовно недопустимі докази, допустимість чи недопустимість яких визначається судом у кожному конкретному випадку в залежності від встановлених обставин кримінального провадження. Саме тому, процесуальну конструкцію очевидна недопустимість доказу, слід розглядати крізь призму положень інституту доказового права у його нерозривному зв`язку з кримінально процесуальними правовідносинами.

За наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Даючи оцінку доводам клопотання захисника ОСОБА_5 суд враховує, що в матеріалах справи міститься постанова від 08.02.2020 прокурора у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР 07.02.2018 за №0000255, про виділення матеріалів досудового розслідування, згідно з якою з матеріалів кримінального провадження №0000255, розслідуваному ТУ ДБР, розташованому у місті Києві, виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування, зокрема ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2019, протокол тимчасовго доступу до речей і документів, матеріали кримінального провадження №0000317, флешносій на 16 Гб, запис в ході проведення обшуку ТСЦ №7443 та відео з камер спостереження (т. 2, а.с.98-103). З ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05.07.2019 (т. 4 а.с. 23-29) вбачається, що нею слідчому ТУ ДБР, розташованому у місті Києві, у кримінальному провадженні №0000255 надано тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №0000317 у слідчому відділі Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області. Слідчим ТУ ДБР, розташованому у місті Києві, у кримінальному провадженні №0000255 складено протокол тимчасового доступу (т. 4 а.с. 31). Згідно опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, вилучено матеріали кримінального провадження №0000317 в 3-х томах та носії інформації, зокрема флешносій на 16 Гб, запис в ході проведення обшуку ТСЦ №7443 та відео з камер спостереження (т. 4 а.с. 32-33). Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.05.2019 у кримінальному провадженні №0000317 надано дозвіл на тимчасовий доступ до жорсткого диску камер відеоспостереження ТСЦ 7443 за 19.02.2019 (т. 4 а.с. 227-228). Слідчим СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області у кримінальному провадженні №0000317 складено протокол тимчасового доступу (т. 4 а.с. 229-231). Згідно опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, вилучено жорсткий диск (т. 4 а.с. 232). Також згідно з постановою від 05.04.2019 слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області у кримінальному провадженні №0000317 задоволено клопотання підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_8 та приєднано до матеріалів кримінального провадження флешнакопичувач з файлами внутрішнього відеозапису ТСЦ 7443 за 19.02.2019 (т. 5 а.с. 198).

Наявність зазначених процесуальних документів у матеріалах справи, наданих стороною обвинувачення, свідчить про відсутність очевидної недопустимості цього доказу - відеозаписів з приміщення ТСЦ 7443, а оцінка доказів, на предмет належності і допустимості має проводитись судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження у сукупності із іншими доказами.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 89, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про визнання очевидно недопустимими доказами, а саме відеозаписів на носії інформації - microSD у томі 6 на аркуші 142, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1