пр. № 1-кп/759/1467/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №001875 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, з неповною середньою освітою, учня 10 класу середньої ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, індефікаційний номер НОМЕР_1

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , особа, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 , законний представник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники - неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 , законний представник потерпілого ОСОБА_8 -

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_3 11.09.2022 близько 14:30 годин, в компанії своїх товаришів, прибув до стадіону за адресою: АДРЕСА_3 , на якому, в цей час, проводила тренування футбольна команда, серед гравців якої був малолітній ОСОБА_7 . Неповнолітній ОСОБА_3 в компанії своїх товаришів, став бити у м`яча на стадіоні, тим самим, заважаючи грі команді, та, на зауваження з даного приводу, не реагував. Після того, як малолітній ОСОБА_7 , що стояв на воротах, декілька разів проігнорував м`яч, закинутий ОСОБА_3 і не подав його останньому, неповнолітній ОСОБА_3 , будучи обурений поведінкою малолітнього ОСОБА_7 , підійшов до нього та став словесно ображати останнього. В процесі конфлікту, неповнолітній ОСОБА_3 , відчувши до малолітнього ОСОБА_7 раптово виниклу особисту неприязнь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, маючи умисел на умисне нанесення тілесних ушкоджень, розуміючи, що ОСОБА_7 , в силу свого малолітнього віку, не в змозі чинити фізичний опір, своєю лівою рукою схопив за шию малолітнього ОСОБА_7 та штовхнув його об металеву сітку-огорожу стадіону. Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на умисне нанесення тілесних ушкоджень, неповнолітній ОСОБА_3 , своєю лівою рукою, стиснутою в кулак, наніс один удар в ліву скроню голови малолітнього ОСОБА_7 . Своїми умисними діями, неповнолітній ОСОБА_3 спричинив малолітньому ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку, синець лівої скроневої ділянки. Вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, та показав, що 11.09.2022 приблизно о 14 год. 30 хв. разом із своїми товаришами перебував на стадіоні, що за адресою: АДРЕСА_3 , де тренувалася футбольна команда у складі якої був потерпілий, який стояв на воротах. У нього з потерпілим виник словесний конфлікт на фоні того, що останній не подав йому закинутого м`яча. В подальшому його ще більше обурила поведінка потерпілого і він підійшовши до останнього взяв лівою рукою за горло та штовхнув об огорожу футбольних воріт, після чого кулаком лівої руки один раз вдарив потерпілого в ліву скроню.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він наніс умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого. На момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 було повних 15 років.

Відповідно до ст.22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилось шістнадцять років.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, які досягли 16-річного віку.

На час вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 15 років, а тому, відповідно до ст. 22 КК України, він не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вказаний кримінальний проступок.

Відповідно до вимог ч.2 ст.97 КК України та ст.498 КПК України до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовуються примусові заходи виховного характеру, перелік яких встановлено ч.2 ст.105 КК України.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 , суд враховує: особу неповнолітнього, стан його здоров`я, умови проживання, даних про його розумове чи інше психологічне захворювання або затримку психічного розвитку не встановлено, навчається у 10 класі середньої загальноосвітньої школи №162 м. Києва, де характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та до ОСОБА_3 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_9 , яка зможе забезпечити виховний вплив на сина та постійний контроль за його поведінкою. Саме такі примусові заходи виховного характеру, на думку суду, зможуть забезпечити належне виховання неповнолітнього та попередження вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

Питання процесуальних витрат по справі вирішити у відповідності до вимог ст.124 КПК України.

Керуючись ст. 97, 105, 498, 500, 501 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру, у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд матері - ОСОБА_9 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 1 (один) рік.

Стягнути з законного представника ОСОБА_9 на користь держави - 1998 (одну тисячу девятсот девяносто вісім) гривень 00 коп. витрат за проведення експертизи № 042-1306-2022 від 06.10.2022.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1