У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001355, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001355, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2023 року.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, потерпілих, спеціаліста у кримінальному провадженні, знищити сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, може здійснити спробу перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні.

Захисники підозрюваного заперечили щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість повідомленої підозри, відсутність ризиків, зазначених у клопотанні, незаконність затримання підозрюваного, а також те, що на переконання сторони захисту, запобігти ризикам, заявленим стороною обвинувачення, можливо застосувавши більш м`який запобіжний захід. Причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення не доведена. Просили врахувати те, що в підозрюваного є постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, наявність нареченої. Розмір застави, який просив визначити в ухвалі прокурор є заздалегідь непомірним для підозрюваного. Наявність у підозрюваного активів не доведена стороною обвинувачення. На підставі вищенаведеного просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за № 0001355, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2022 за ч. ч. .3, 4 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 23.03.2023.

З витягу встановлено, що досудове розслідування даного кримінального провадження розпочате на підставі рапорту оперативного підрозділу про те, що громадянин ОСОБА_9 спільно з громадянами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за попередньою змовою, шляхом використання електронно-обчислювальної техніки займаються шахрайськими діями на території м. Ужгорода, а також на підставі заяв представників гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про вчинення шахрайських дій, вчинених невстановленими особами.

Двадцять другого березня 2023 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та в подальшому 23 березня 2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України., а саме в заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчилювальної техніки, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

З повідомлення про підозру встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, в тому числі у особливо великих розмірах, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, обміркувавши план злочинних дій, ОСОБА_15 зрозумів, що самому виконати всі дії, направлені на його реалізацію, йому не вдасться через необхідність вчинення значної кількості різноманітних дій, з метою більш ефективного виконання запланованих злочинних дій, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_15 залучив

відповідних співучасників для вчинення шахрайських дій, а саме: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та інших невстановлених на даний час слідством осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Після цього, ОСОБА_15 , визначивши механізм вчинення злочинів, з метою створення умов для здійснення шахрайських дій, не пізніше середини вересня 2022 року, більш точного часу на даний момент встановити досудовому розслідуванню не представилось можливим, підібрав місце для розташування так званого, офісу «операторів» «кол-центру», а саме: АДРЕСА_3 , а в подальшому, з метою конспірації злочинної діяльності, ОСОБА_15 змінив місце розташування так званого офісу «операторів» «кол-центру» на адресу: АДРЕСА_4 .

Реалізовуючи спільний протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману у особливо великих розмірах, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_15 здійснював загальну координацію діями інших осіб, зокрема розподілив ролі між ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , придбав необхідне обладнання для здійснення протиправної діяльності та забезпечував у подальшому функціонування «кол-центру», фінансуючи необхідні витрати на матеріально-технічне та побутове забезпечення. Крім того, ОСОБА_15 визначав розмір та здійснював контроль за виплатою грошової винагороди операторам зазначеного «кол-центру» за вчинення ними шахрайських дій, розподіляв отриманий внаслідок протиправної діяльності прибуток між собою, ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 .

Так, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, здійснюючи реалізацію спільного протиправного умислу, направленого на вчинення шахрайських дій за попередньою змовою групою осіб, в тому числі у особливо великих розмірах, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_16 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, займалася підбором кандидатів для так званого офісу «операторів» «кол-центру», які в подальшому проходили співбесіду зі співучасником злочинної діяльності ОСОБА_15 , обов`язковою вимогою для яких було володіння однією із чеською, словацькою, польською та угорською мовами, а також проходження перевірки за допомогою поліграфа.

У свою чергу, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, здійснюючи реалізацію спільного протиправного умислу, направленого на вчинення шахрайських дій за попередньою змовою групою осіб, в тому числі у особливо великих розмірах, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, допомагав ОСОБА_15 здійснювати координацію і контроль роботи так званого офісу «операторів» «колцентру», а також за відсутності останнього отримував від «операторів» звітність щодо кількості осіб, коштів, якими вже встигли заволодіти працівники центру шляхом обману.

ОСОБА_17 , діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, здійснюючи реалізацію спільного протиправного умислу, направленого на вчинення шахрайських дій за попередньою змовою групою осіб, в тому числі у особливо великих розмірах, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, відповідав за технічну частину роботи так званого офісу «операторів» «колцентру», в тому числі налаштовував доступ до CRM-системи (CRM - система наявності єдиного сховища інформації, звідки в будь-який момент доступні усі відомості для так званих «операторів» «кол-центру» про клієнтів

«криптобірж»), а також сам безпосередньо працював «оператором».

У такий спосіб, ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 та іншими невстановленими на даний час слідством особами, заволоділи чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах на загальну суму 4 910 836 (чотири мільйони дев`ятсот десять тисяч вісімсот тридцять шість) гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а також шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, заволоділи чужим майном шляхом обману на загальну суму 149 385 (сто сорок дев`ять тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином, за вчинення якого підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Про ризик переховування від органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді та суду свідчить і встановлений стороною обвинувачення розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків 5 066 221 грн.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку щодо доведеності існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існує на даному етапі і ризик впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки перебування підозрюваного на волі, не виключає ймовірність того, що він, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками та іншими учасниками, яким відомі обставини вчинення злочину, у вчиненні якого останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявність ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Зокрема, більшість допитаних свідків у кримінальному провадженні, відомі підозрюваному. З їх показань вбачається, що вони працювали в «колл-центрах». Дані особи були відомі підозрюваному.

Окрім цього, враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження триває, не виключено, що підозрюваний може вживати заходів, щодо унеможливлення відшукання стороною обвинувачення доказів його протиправної діяльності, шляхом знищення, схову, документів та речей, які можуть містити фактичні дані, які становлять предмет доказування, а також штучно створювати докази його невинуватості, в тому числі в електронному вигляді. Разом з цим, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може координувати свої дії з невстановленими особами, які можуть бути причетними до організації діяльності аналогічних колл-центрів. На підставі вищенаведеного слідчий суддя констатує наявність ризиків, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, враховуючи пред`явлену ОСОБА_5 підозру, не виключений ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення проти власності, що може призвести до завдання майнової шкоди іншим потерпілим.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході судового розгляду, оскільки у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри наданими слідчому судді доказами та підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим та прокурором доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, а також те, що підозрюваний може координувати свої дії з іншими особами та підозрюваними, перебуваючи під домашнім арештом, чинити перешкоди у встановленні свідків, виявленні інших доказів, шляхом надання порад, вказівок, щодо їх приховування впливу на свідків, чи продовження злочинної діяльності.

При цьому, аргументи, на які посилаються підозрюваний та його захисники, як підставу для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування, і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та суттєво не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Хоч і стороною захисту були надані докази позитивних характеристик підозрюваного, заслухана співмешканка підозрюваного, яка позитивно характеризувала ОСОБА_5 , слідчим суддею був врахований стан здоров`я підозрюваного, однак зазначені обставини в цілому, не зменшують ризиків настання значних несприятливих наслідків для охоронюваних законом суспільних відносин, у разі застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів/.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п. 1 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти

до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, врахував, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства ("Летельє проти Франції"), слідчий суддя дійшов до висновку, що застава у визначених в п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків, а тому повинна бути призначена у розмірі, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Про даний факт свідчить, зокрема, розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, кількість ризиків, встановлених та доведених у ході розгляду клопотання, відомості, здобуті у процесі досудового розслідування, щодо отримання підозрюваними значних сум, внаслідок шахрайських дій, отриманих від невстановлених на даний момент осіб, та які підтверджені матеріалами кримінального провадження, а також можливість виявлення органом досудового розслідування даних осіб та інших епізодів кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 під час подальшого досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що розмір застави, який в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, повинен бути визначений на рівні 9 997 900,00 гривень.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на їх першу вимогу визначений ними час; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками в даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 19 травня 2023 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 20 год. 30 хв. 22 березня 2023 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 9 997 900,00 грн (дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот грн 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на їх першу вимогу визначений ними час;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 09 год. 40 хв. 30 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1