Справа № 487/1869/22
Провадження № 1-кс/487/1514/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003923 від 16.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2022 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання представника Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» про скасування арешту майна, у якому просив скасувати арешт на 35 (тридцяти п`яти) пластикових пляшок об`ємом 5 літрів кожна, з рідиною жовтого кольору, на яких маються етикетки із написом «Справжня. Олія соняшникова. Виробник ТОВ «Фірма Візард ЛТД», які було виявлено та вилучено 16.12.2019 року під час проведення огляду місця події, на ділянці місцевості між центральним входом до харчоблоку та трансформаторної підстанції інвентарний №10300016, на території Одеського слідчого ізолятору, який розташований за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11, власником яких являється юридична особа - Державна установа Одеській слідчий ізолятор і які знаходяться під арештом на продовольчому складі № 1 державної установи «Одеський слідчий ізолятор»

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду від 18 грудня 2019 року накладено арешт на 35 пластикових пляшок об`ємом 5 літрів кожна, з рідиною жовтого кольору, на яких маються етикетки із написом «Справжня . Олія соняшникова. Виробник ТОВ «Фірма Візард ЛТД», які було виявлено та вилучено 16.12.2019 року під час проведення огляду місця події, на ділянці місцевості між центральним входом до харчоблоку та трансформаторної підстанції інвентарний №10300016, на території Одеського слідчого ізолятору, який розташований за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11, власником яких являється юридична особа - Державна установа «Одеській слідчий ізолятор», із забороною використання та розпорядження вищезазначеним майном. На даний час вказана олія знаходиться під арештом на продовольчому складі № І державної установи «Одеський слідчий ізолятор». Згідно отриманого листа за № 04/04.14/20437 від 08.10.2021 року з першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Миколаєві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєва, вищезазначене кримінальне провадження № 0003923 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 Кримінально-процесуального кодексу України. Інформація щодо скасування арешту на вказане майно в матеріалах кримінального провадження відсутня. Також відсутні відомості в Єдиному реєстрі судових рішень щодо постановлення ухвали суду про скасування арешту на вказане майно. Оскільки кримінальне провадження № 0003923 закрито, вирок суду у частині конфіскації майна в дохід держави відсутній враховуючи, що вказане майно необхідне для використання на харчоблоці і приготування їжі, а також має обмежений термін придатності необхідність у запобіганні подальшого відчуження цього майна відпала. Однак питання про зняття арешту вирішено не було, що позбавляє заявника можливості реалізувати права власника. На підставі викладеного просив клопотання задовольнити.

До судового засідання представник ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути клопотання без його, клопотання просив задовольнити.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєва до судового засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду від 18 грудня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003923 від 16.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та накладено арешт на 35 пластикових пляшок об`ємом 5 літрів кожна, з рідиною жовтого кольору, на яких маються етикетки із написом «Справжня. Олія соняшникова. Виробник ТОВ «Фірма Візард ЛТД», які було виявлено та вилучено 16.12.2019 року під час проведення огляду місця події, на ділянці місцевості між центральним входом до харчоблоку та трансформаторної підстанції інвентарний №10300016, на території Одеського слідчого ізолятору, який розташований за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11, власником яких являється юридична особа - Державна установа «Одеській слідчий ізолятор», із забороною використання та розпорядження вищезазначеним майном.

Згідно листа начальника першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Миколаєві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві, за № 04/04.14/20437 від 08.10.2021 року кримінальне провадження № 0003923 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Інформація щодо скасування арешту на вказане майно в матеріалах кримінального провадження відсутня. Також відсутні відомості в Єдиному реєстрі судових рішень щодо постановлення ухвали суду про скасування арешту на вказане майно.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частинами першою, другою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи те, що досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт, завершено, однак питання про скасування арешту майна не вирішено, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, перелічене у клопотанні, відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду від 18 грудня 2019 рокуна зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання представника Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003923 від 16.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2019 року у кримінальному провадженні №0003923 від 16.12.2019 на 35 (тридцять п`ять) пластикових пляшок об`ємом 5 літрів кожна, з рідиною жовтого кольору, на яких маються етикетки із написом «Справжня. Олія соняшникова. Виробник ТОВ «Фірма Візард ЛТД», які було виявлено та вилучено 16.12.2019 року під час проведення огляду місця події, на ділянці місцевості між центральним входом до харчоблоку та трансформаторної підстанції інвентарний №10300016, на території Одеського слідчого ізолятору, який розташований за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11, власником яких являється юридична особа - Державна установа Одеській слідчий ізолятор і які знаходяться на продовольчому складі № 1 державної установи «Одеський слідчий ізолятор»

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7