КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000170 - прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Подільської прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме: 100 % (сто відсотків) статутного капіталу (корпоративних прав) ТОВ «Еко-Буд- Трейд» у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 12 березня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.367 КК України.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що орган досудового розслідування не довів необхідності арешту в порядку ст. 170 КПК України та вказав, що прокурором не доведено, що корпоративні права товариства були знаряддям вчинення кримінальних правопорушень чи зберегли на собі його сліди.

В апеляційній скарзі прокурор посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та накласти арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000170.Прокурор мотивує свої вимоги тим, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України та не досліджено наявність підстав в накладенні арешту на майно. Також вважає, що корпоративні права ТОВ «Еко-Буд- Трейд» відповідно до п. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами і є належним доказом, яке підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження. Окрім того прокурор вказує, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що корпоративні права товариства визнано речовим доказом. Також апелянт посилається і на те, що слідчим суддею не досліджені дані про розмір шкоди завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яка за висновком експерта становить 1 829 019, 75 гривень.

В сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, вказані корпоративні права товариства на переконання прокурора зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції власник майна та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим Подільським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000170 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.367 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження перевіряються обставини щодо привласнення коштів територіальної громади міста Києва, які виділені на будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, шляхом складання та підписання актів приймання виконаних робіт, до яких внесені відомості про обсяги та вартість робіт, що на думку слідства, «не відповідали обсягам і вартості робіт фактично виконаних робіт». В рамках вказаного провадження директору ТОВ «Еко-Буд-Трейд» вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушенні передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В межах зазначеного клопотання орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: 100 % (сто відсотків) статутного капіталу (корпоративних прав) ТОВ «Еко-Буд- Трейд» з метою збереження речових доказів.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про накладення арешту, слідчий суддя послався на те, що корпоративні права, невідповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема не є предметом кримінального правопорушення та не має відношення до розслідуваного кримінального правопорушення № 0000170.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення на даний час є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Орган досудового розслідування в клопотанні не надав будь якої оцінки щодо правової підстави для арешту майна. Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеної норми права, матеріальні об`єкти, які на переконання органу досудового розслідування, мають одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України можуть набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності матеріального об`єкту тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання відсутня постанова про визнання вищезазначеного майна речовим доказом та неможливо чітко встановити тих обставин, які зазначені в клопотанні по розгляду про накладення арешту.

Окрім того до матеріалів клопотання прокурором не долучено доказів, які б вказували на неправомірне походження чи набуття майна, не надав належного обґрунтування щодо правової підстави для арешту майна.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доводи апелянта не переконливими та не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки їх вимоги не ґрунтуються на матеріалах провадження та були враховані під час прийняття рішення слідчим суддею.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Подільської прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме: 100 % (сто відсотків) статутного капіталу (корпоративних прав) ТОВ «Еко-Буд- Трейд» у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 12 березня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.367 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/806/2023

Єдиний унікальний номер 758/6219/22 Категорія ст. 172 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_6

Доповідач: ОСОБА_1