Справа№ 309/4538/21
Провадження № 1-кс/309/166/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000295 від 05.11.2021 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України про арешт майна ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000295 від 05.11.2021 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна .

Клопотання вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що на протязі 2018-2019 років невідомі особи підробивши витяги з рішень сесії Драгівської та Забрідської сільської ради, Хустського району, Закарпатської області, щодо передачі земельних ділянок у приватну власність в урочищі «Блидар», яке розташоване між населеними пунктами с.Драгово та с.Забрідь Хустського району, та використовуючи вказані підроблені витяги, виготовили технічні документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :03:001:0002, власник ОСОБА_5 ; :03:001:0003, власник ОСОБА_6 ; :03:001:0004, власник ОСОБА_7 ; :03:001:0005, власник ОСОБА_8 ; :03:001:0006, власник ОСОБА_9 ; :03:001:0007, власник ОСОБА_10 ; :03:001:0008, власник ОСОБА_11 ; :03:001:0009, власник ОСОБА_12 ; :03:001:0010, власник ОСОБА_13 ; :03:001:0011, власник ОСОБА_14 ; :03:001:0012, власник ОСОБА_15 ; :03:001:0013, власник ОСОБА_16 ; :08:001:0027, власник ОСОБА_17 ; :08:001:0028, власник ОСОБА_18 ; :08:001:0029, власник ОСОБА_19 ; :08:001:0030, власник ОСОБА_20 ; :08:001:0031, власник ОСОБА_21 .

В подальшому в 2019 році відповідно укладених договорів купівлі продажу: - земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0002; :03:001:0005; :03:001:0007; :03:001:0009; :08:001:0031, були придбані ОСОБА_22 .

- земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0006; :03:001:0010; :03:001:0011, були придбані ОСОБА_23 .

- земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0008; :08:001:0027; :08:001:0028, були придбані ОСОБА_24 .

- земельні ділянки :03:001:0012; :03:001:0013; :08:001:0030, були придбані ОСОБА_25 .

Земельні ділянки :03:001:0003, :03:001:0004 та :08:001:0029, залишились у власності осіб які їх отримали.

На даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказані земельні ділянки.

Необхідність накладення арешту на зазначені земельні ділянки викликана тим, що відсутність такого арешту, надає можливість подальшого розпорядження незаконно придбаними земельними ділянками, шляхом укладення відповідних нотаріально-посвідчених правочинів, спрямованих як на зміну власника так і на незаконне отримання прибутку за рахунок їх реалізації, що ускладнить або взагалі унеможливить повернення зазначених земельних ділянок у користування Драгівської сільської ради.

Частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено обов`язок слідчого, прокурора вжиття необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, а саме майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину і відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України, та майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1 -4 частини першої статті 962 Кримінального кодексу України

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 172 КПК України, передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи обставини вчинення даного кримінального правопорушення сторона обвинувачення вважає, за необхідне здійснювати розгляд клопотання про арешт майна без виклику його власників, з метою запобігання подальшого незаконного перепродажу земельних ділянок або вчинення інших правочинів спрямованих на зміну їхнього власника.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, за наступними кадастровими номерами: :03:001:0002; :03:001:0005; :03:001:0007; :03:001:0009; :08:001:0031, які зареєстровані за ОСОБА_22 . :03:001:0006; :03:001:0010; :03:001:0011, які зареєстровані за ОСОБА_23 . :03:001:0008; :08:001:0027; :08:001:0028, які зареєстровані за ОСОБА_24 . :03:001:0012; :03:001:0013; :08:001:0030, які зареєстровані за ОСОБА_25 . :03:001:0003, яка зареєстрована за ОСОБА_6 . :03:001:0004, яка зареєстрована за ОСОБА_7 . :08:001:0029, яка зареєстрована за ОСОБА_19 . які розташовані в урочищі «Блидар», між населеними пунктами с.Драгово та с.Забрідь Хустського району, із забороною розпорядження даними земельними ділянками.

В судове засідання слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 не зявився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

В судове засідання власники земельних ділянок, на які слідчий просить накласти арешт , а саме ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,, ОСОБА_26 , та ОСОБА_19 не з`явилися , про місце і час розгляду клопотання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Як вбачається з матеріалів клопотання, земельні ділянки на які слідчий клопоче накласти арешт, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, зареєстрованого в ЄРДР № 0000295 від 05.11.2021 р. відповідно до постанови слідчого 07.03.2023 р. які необхідні для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому з метою запобігання можливості перетворення чи відчуження слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення на них арешту.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, суддя слідчий

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000295 від 05.11.2021 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України про арешт майна задоволити .

Накласти арешт на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, за наступними кадастровими номерами: :03:001:0002; :03:001:0005; :03:001:0007; :03:001:0009; :08:001:0031, які зареєстровані за ОСОБА_22 . :03:001:0006; :03:001:0010; :03:001:0011, які зареєстровані за ОСОБА_23 . :03:001:0008; :08:001:0027; :08:001:0028, які зареєстровані за ОСОБА_24 . :03:001:0012; :03:001:0013; :08:001:0030, які зареєстровані за ОСОБА_25 . :03:001:0003, яка зареєстрована за ОСОБА_6 . :03:001:0004, яка зареєстрована за ОСОБА_7 . :08:001:0029, яка зареєстрована за ОСОБА_19 , та які розташовані в урочищі «Блидар», між населеними пунктами с.Драгово та с.Забрідь Хустського району, заборонивши їм вчиняти будь які дії, які спрямовані на відчуження, та втрату цього майна до його скасування у встановленому законом порядку.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1