Справа № 184/484/22
Провадження № 1-кп/0182/789/2022
У Х В А Л А

Іменем України

02.06.2022 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 09 січня 2022 року стосовно ОСОБА_5 за п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 за п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 за ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 187 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_14 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні колегії Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000020 за обвинуваченням ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією за п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією за п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 за правовою кваліфікацією за ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 187 КК України. Стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 червня 2022 року. Обвинуваченій ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 07 червня 2022 року. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не доставлені, тому судове засідання здійснюється в режимі відеоконференції.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Враховуючи те, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або у вигляді довічного позбавлення волі і вони повною мірою усвідомлюють невідворотність покарання та настання для них, передбачених законом обмежень їх прав і свобод, в зв`язку з чим, існує ризик їх переховування від суду. Останні є раніше судимими особами за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштовані, не мають стабільного джерела доходів, не мають сталих родинних зв`язків та осіб, які б змогли забезпечити їх належну процесуальну поведінку. Вищевикладене свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень. Крім того, на думку прокурора, обвинувачені, перебуваючи на волі можуть впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні. За таких обставин, прокурор категорично заперечував проти зміни запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , оскільки, на його думку, жоден з інших запобіжних заходів не здатен гарантувати їх належну процесуальну поведінку. Крім того, прокурор підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати і на теперішній час, а саме ризик переховування та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, бо, у разі доведеності її вини, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що є свідомим для неї. Крім того, остання офіційно не працевлаштована, не має стабільного джерела доходів та в її оточенні не має осіб, які б змогли за неї поручитися.

Потерпілі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_12 заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що провину обвинуваченого не доведено у вчиненні інкримінованих злочинів, обвинувачення базується на припущеннях, а він має родину, дитину, яка має інвалідність, тому просили змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою проживання тещі і його дружини з дитиною: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_11 також заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, зазначенні в клопотанні прокурора, не доведені. На їх думку, немає необхідності у застосуванні саме такого, найсуворішого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_13 , не заперечували проти клопотанням прокурора, але просили обрати домашній арешт лише в нічний час.

Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , та клопотання про продовження домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_7 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Крім того, у справі "Москаленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що «органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Тому, серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, дає можливість виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. При вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених з корисливих мотивів, за попередньою змовою, і за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, що є свідомим для обвинувачених і в подальшому може спонукати кожного з них до переховуватися від суду, що доводить існування ризику можливої втечі.

На думку суду, на даний час обґрунтовано існує ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, в яких вони обвинувачуються, оскільки інкриміновані злочини обвинуваченими вчинені з корисливих мотивів у складі групи осіб, за попередньою домовленістю. Вони є особами, які раніше притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів. Доказів того, що вони мають офіційний стабільний дохід і працевлаштовані хоча би за строковим договором, суду не надано, що в свою чергу доводить те, що останні можуть існувати за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом. Крім того, в провадженні Нікопольського суду перебуває інше кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , яке по суті не розглянуті

Тому є очевидним, що, перебуваючи на свободі, обвинувачені, враховуючи їх репутацію і обставини інкримінованих їм злочинів, можуть чинити тиск на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні, зокрема на обвинувачену ОСОБА_15

Запобігти наявним ризикам, які до тепер не зменшилися, може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на даній стадії судового розгляду є найефективнішим заходом впливу.

Крім того, родичі і знайомі обвинувачених, зокрема ОСОБА_5 , які б заслуговували на довіру, до тепер не звернулися до суду з заявою про бажання поручитися за виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і зобов`язалися би, за необхідності, доставляти його до суду на першу вимогу і спільно з ним и проживати.

Таким чином є очевидним, що інший, більш м`який запобіжний захід, не буде дієвим і не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки кожного з обвинувачених на даній стадії судового розгляду. Враховуючи викладене, тримання обвинувачених під вартою є необхідним запобіжним заходом на даному етапі судового розгляду, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, який відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу і не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

З урахуванням викладеного, підстав для задоволення клопотань обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які підтримали їх захисники щодо зміни запобіжного заходу стосовно кожного з них на домашній арешт, на даний час не вбачається.

Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, який вчинено групою осіб, з корисливих мотивів і наявні ризики, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, на які вказав прокурор, зокрема існує ризик можливого переховування обвинуваченої, оскільки невідворотність і суворість покарання, яке може бути призначене обвинуваченій, може спонукати її до переховування від суду в подальшому. Вона може також вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тому, в якому підозрюється, оскільки сталих родинних зв`язків вона не підтримує, проживає в гуртожитку, не працює і фактично немає власних засобів для нормального існування. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе, продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КК України, з урахуванням загального строку передбаченого ч.6 ст. 181 КК України.

Керуючись ч.3 ст.331 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк судового розгляду, але не більше 60 днів, а саме до 30 липня 2022 року.

Задовольнити клопотання сторони захисту і продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк судового розгляду, а саме до 12 липня 2022 року, поклавши на обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

1. Не відлучатися з місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 19.00 год. до 07.00 год. наступної доби, без дозволу суду.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.

3. Повідомляти суд про зміну місця фактичного проживання, роботи.

4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

В задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_11 і ОСОБА_12 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали направити начальнику ДУВП 4, начальнику відділення №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання і для вручення обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_5 ..

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий -

суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3