Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

08 грудня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2022 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000149 від 05.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26 січня 2023 року із покладенням на підозрюваного наступних обов`язків:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками.
В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що судом при прийнятті вказаного рішення не враховано тяжкість злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також те, що ОСОБА_6 на даний час є обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності та вчинення інших правопорушень.

Зазначає, що оскільки під час проведення досудового розслідування встановлено ряд абонентів, які мали телефонні розмови з підозрюваним, йому відомі їх контактні дані, тому він може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вказує, що при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного були спростовані зазначені в ньому ризики, а також не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Зазначає, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, не порушує умови запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обраного в іншому кримінальному провадженні та виконує всі покладені на нього обов`язки. Наголошує, що єдиним свідком у кримінальному провадженні є особа зі зміненими анкетними даними, з яким підозрюваний контактував виключно телефонним зв`язком, тому, на його думку, ризик впливу на свідків є необґрунтованим. Крім того звертає увагу, що речові докази, вилучені в ході досудового розслідування, знаходяться в матеріалах справи, тому доступ до них підозрюваний немає, а інші речові докази були вилучені в ОСОБА_6 під час обшуку в помешканні, де він проживає та під час особистого обшуку особи, тому спотворити чи знищити вказані речі останній не має можливості.

Просить ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній вимогах, думку підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просили залишити її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, відомості стосовно особистості підозрюваного, обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у повній мірі дослідив обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджено доказами, достатніми на етапі досудового розслідування для вирішення питання щодо запобіжного заходу і дійшов вірного висновку, що на даний час, із урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та недоведеності прокурором обставин, які б указували на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків незаконного впливу підозрюваного на свідків та переховуватися від органів досудового розслідування та суду жодним доказом не доведені, отже є голослівними, оскільки фактично ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливої поведінки підозрюваного в майбутньому та не містять під собою обґрунтованих підстав.

Твердження прокурора про неврахування слідчим суддею характеру і ступеню тяжкості інкримінованого злочину також не заслуговують на увагу, оскільки сама по собі тяжкість вчиненого злочину, у якому підозрюється особа, на переконання колегії суддів не є достатньою підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, без урахування інших обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід є співрозмірним з існуючими ризиками, тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, який має родину, малолітню дитину, постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно.

Під час апеляційного розгляду захисник підозрюваного вказав, що хоч в Рівненському міському суді Рівненської області перебуває на розгляді інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, проте до нього застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, умови якого ОСОБА_6 не порушує та виконує всі покладені на нього обов`язки. Крім того, підозрюваний повністю сприяє органу досудового розслідування щодо всебічного та об`єктивного дослідження кримінального провадження, тому зазначені в клопотанні ризики не є доведеними та не дають достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього. При цьому апеляційним судом приймається до уваги, що протягом часу з дня обрання запобіжного заходу до дня апеляційного перегляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявних щодо підозрюваного ризиків, а тому апеляційні вимоги прокурора стосовно необхідності застосування щодо останнього виключно найбільш суворого запобіжного заходу в даному випадку є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Інші посилання апелянта також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2022 рокупро обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000149 від 05.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3