Справа № 463/7564/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1020/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.10.2022 року про арешт майна грошових коштів, по матеріалах кримінального провадження № 0001057 внесеного в ЄРДР 10.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України,
за участю:
представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_8 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.10.2022 задоволено клопотання прокурор про накладення арешту на майно, вилучене 20 жовтня 2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивує тим, що у провадженні Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження № 0001057 від 10 серпня 2022 року, в межах якого слідство перевіряє дані щодо можливого вимагання та одержання головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Волинській області ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, неправомірної вигоди. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
20.10.2022 слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.10.2022, проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , у ході якого було вилучено 6100 доларів США, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. На думку слідства зазначені грошові кошти є такими, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для проведення експертиз, а також з метою забезпечення можливої конфіскації, виникла необхідність на час досудового розслідування накласти арешт на вказане майно.
Своє рішення про накладення арешту на майно грошові кошти, слідчий суддя мотивував наявністю достатніх підстав вважати, що вилучене майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, арешт вилученого майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні а, санкція статті 368 ч.3 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна. Також, слідчий суддя вважав, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.
На вказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити повністю у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, зокрема відмовити у арешті 6100 доларів США, які належать його сім`ї. Члени сім`ї, яким належать кошти, не є стороною даного чи будь-якого кримінального провадження і відносно них не здійснюється досудове розслідування.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею не було дотримано вимог ч.5 ст.170 КК України про те, що арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Вилучені кошти не мають відношення до кримінального провадження, вони не відповідають критеріям зазначених у ст. 98 КПК. Майно, на його думку, не є речовим доказом у кримінальному провадженні № 001057 від 10.08.2022. Його, ОСОБА_6 , не визнано підозрюваним, обвинуваченим. Не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, лише для забезпечення збереження речового доказів.

Заслухавши доповідь судді, думку представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про задоволення апеляційних вимог в повному обсязі, міркування прокурора про відмову у задоволені апеляційної скарги, обговоривши доводи наведені в клопотанні про накладення арешту на майно, вивчивши матеріали провадження надані суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг у відповідності до вимог ст. 404 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Також, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 171 КПК України встановлено обов`язкові вимоги, яким повинно відповідати клопотання про арешт майна.
Завданням кримінального провадження повинні досягатися таким чином, щоб до жодної особи не було застосовано необґрунтованого процесуального примусу (ст. 2 КПК України).

Будь-яке втручання у право власності повинне бути законним, наприклад, на підставі ухвали суду. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання майна у кримінальному провадженні в якості речового доказу (арешт майна) може бути необхідним для належного здійснення правосуддя, що є законною метою в «загальних інтересах» суспільства (наприклад, Рішення у справі East West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява № 19336, параграф 188). Разом з тим, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (серед інших, Рішення у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006 року, заява № 17647/04, параграф 69).

При винесенні ухвали судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього доказів в матеріалах кримінального провадження.

З ухвали слідчого судді вбачається, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0001057 від 10.08.2022, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, скоєного у групі з посадовими особами Головного управління ДПС у Волинській області, щодо забезпечення безперешкодної реєстрації податкових накладних ТОВ « «Фреш Рітейл» .
21.10.2022 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
З протоколу обшуку вбачається, що 20.10.2022 старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, ОСОБА_10 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.10.2022 проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_6 , який працює на посаді начальника відділу прогнозу, аналізу та звітності, моніторингу операцій управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області, в ході якого було вилучено 6100 доларів США.
Відповідно до постанови старшого слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, ОСОБА_10 від 21 жовтня 2022 року, вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001057 від 10.08.2022.
Зважаючи на зазначене вище, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора у накладені арешту на майно, яке вилучене за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_6 , діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Покликання про те, що вилучені кошти належать сім`ї ОСОБА_6 , як добросовісним набувачам, відношення до кримінального провадження не мають оскільки такі не є стороною провадження, а йому самому, ОСОБА_6 , по справі підозра не повідомлялася; будь-якого іншого кримінального провадження відносно членів сім`ї не здійснюється , нічим не підтверджені. Те, що дружина ОСОБА_6 добровільно видала кошти під час обшуку в її квартирі не свідчить, що кошти отриманні законним шляхом та не мають відношення до кримінального провадження, зокрема до отримання неправомірної вигоди. Походження цих грошей слідством не встановлено, як слушно зазначив апелянт. Відповідно визнання вилучених грошей в сумі 6100 доларів США, речовим доказом у кримінальному провадженні, на стадії досудового розслідування та з`ясування всіх обставин справи, не суперечить чинного законодавству.

Колегія суддів не вбачає будь-якої невідповідності висновку суду першої інстанції нормам КПК України та фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.10.2022 року про арешт майна грошових коштів, по матеріалах кримінального провадження № 0001057 внесеного в ЄРДР 10.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: