Справа № 361/2920/22
Провадження № 1-кп/361/856/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.22 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
провівши судове засідання в залі суду м. Бровари у кримінальному провадженні № 0000027 від 03.01.22 відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, не депутата, не інваліда, раніше судимого:
14.02.2022 вироком Броварського міськрайнного суду Київської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. ч. 3, 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, яке обґрунтовує тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також просив врахувати, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, тому неможливо застосувати жоден з більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечували.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Тобто, питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою є обов`язком суду незалежно від наявності клопотань.
Одночасно з цим, прокурором внесено питання щодо продовження строку тримання під вартою особи.
При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд бере до уваги те, що на даний час продовжують існувати ризики, також суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків і раніше судимий. При цьому відсутні достовірні дані, що стан здоров`я обвинуваченого не дає останньому змогу перебувати в умовах слідчого ізолятора.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою може оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Даних про наявність підстав для скасування запобіжного заходу застосованого до або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, судом не встановлено, а стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, щоб забезпечило належну процесуальну поведінку обвинуваченого не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, суд відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та з огляду на практику Європейського суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому за умови доведеності вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, приходить до висновку про доведеність існування ризиків.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свобод обвинуваченого судом на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено. Питання доведеності винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій суд при розгляді питання щодо продовження строку тримання під вартою не вирішує, оскільки ці питання підлягають дослідженню під час розгляду кримінального провадження по суті.
Оскільки термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого закінчується, а судовий розгляд даного провадження не закінчився, виходячи з необхідності уникнення ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та які були встановлені судом під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу - тримання під вартою, із ступеня тяжкості та інкримінованого йому злочину, а також тієї обставини, що підстави для застосованого обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки в ході розгляду даного клопотання прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, за який останній може бути засудженим до 10 років позбавлення волі, може незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, оскільки ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не змінились та існують на даний час.
На підставі викладеного, Керуючись ст. ст. 27, 32, 33, 177-178, 183, 197, 291, 314, 315, 331, 372, 392, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 3, 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, строком на 60 днів, а саме до 23 грудня 2022 року включно.
Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для утримання підозрюваний підлягає направленню ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1