ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3441/22

Номер рядка у звіті 93

16 січня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001016 від 03.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хвильово-Сорочин, Золотоніського району, Черкаської області, громадянки України, українки, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю будь-якої групи та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня не є, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимої,

30.04.2021 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України направлено до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з угодою про визнання винуватості, рішення по справі відсутнє,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 повторно вчинила майновий злочин в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, продовженого Указом Президента України ОСОБА_6 від 12.08.2022 № 573/2022 з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 , 29.10.2022 в період часу з 11 години по 16 годину, перебуваючи в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, умисно, таємно, викрала мобільний телефон марки «ZTE» А-51, що знаходився на столі в спальній кімнаті вище вказаної квартири, який належить потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинила останньому згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-22/12441-ТВ від 14.11.2022 збитки на суму 2 906 грн 67 коп, після чого викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Вказаними діями, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати винуватою обвинувачену ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не прибув. Відповідно до наявної в матеріалах справи заяви просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без його участі, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 він не має.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та пояснила суду, що дійсно вчинила крадіжку належного потерпілому ОСОБА_7 мобільного телефону. У скоєному щиро розкаюється.

У судових дебатах та в останньому слові обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вину у вчиненому визнає повністю, щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, із звільненням ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.

Беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою та добровільно повідомила суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника, вислухавши останнє слово обвинуваченої, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння нею обставин вчиненого, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останньої за ч. 4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до злочину, а саме тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка у силу ст. 89 КК України раніше не судима, офіційно не працює, не одружена, за місцем проживання обвинувачена характеризується задовільно, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину повторно та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, а також її ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що їй інкримінують.

При цьому, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, а також її ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України й звільнити останню від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть її виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-73 КК України та буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченої, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню проведено судову експертизу, тому відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати, у зв`язку з проведенням експертизи на загальну суму 755 грн 12 коп підлягають стягненню із ОСОБА_4 в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази:

-коробку від мобільного телефону марки «ZTE» А-51, яку було видано під час допиту потерпілим ОСОБА_7 10.11.2022 передано на відповідне зберігання потерпілому ОСОБА_7 передати законному володільцю;

-мобільний телефон марки «ZTE» А-51 на 32 Gb, який було викрадено 29.10.2022 у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , який поміщено до сейф-пакету № ЕХР 304652 після проведення судово-товарознавчої експертизи передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 передати законному володільцю;

-карту пам`яті з відео файлом слідчого експерименту від 29.11.2022 за участю підозрюваної ОСОБА_4 приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0001016 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 коп.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_8