Справа № 305/1760/22
Провадження по справі 1-кп/305/399/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 30.11.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Великий Бичків, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого 25.03.2022 вироком Рахівського районного суду Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 , 16.07.2022, близько 04 години, будучи раніше засудженим вироком Рахівського районного суду від 25.03.2022 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК Украни до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став, повторно, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом злому дверей проник до господарського приміщення, за адресою АДРЕСА_2 , звідки виштовхав мотоцикл "Geon" 125", білого кольору без номерних знаків, у зв`язку з відсутністю пального, та направився з мотоциклом із території дворогосподарства у напрямку будинку №12 по вул. Партизанська у смт Великий Бичків, чим заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_6 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що вдосвіта 16.07.2022, пішов до дворогосподарства ОСОБА_7 , зломив двері,проник до господарського приміщення, звідки виштовхав мотоцикл, з яким пішов до дамби, зірвав з мотицикла наклейки. Після чого пішов додому. Через деякий час працівники поліції знайшли у нього вдома мотоцикл. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не зявився. 03.10.2022, через канцелярію суду, подав письмове клопотання, в якому повідомив, що на даний час ніяких претензій, ні моральних, ні матеріальних стосовно ОСОБА_4 немає. Просив суд, у подальшому проводити судовий розгляд у кримінальному провадженні без його участі. Щодо міри покарання для обвинуваченого, таку залишає на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні. Тому, розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Окрім наведеного, за ініціативою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджено письмові докази, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 .
Згідно довідки про судимість від 26.07.2022 ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності, на підставі вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.03.2022 за ч.3 ст.185 КК України.
З копії вироку Рахівського районного суду від 25.03.2022 (справа №305/505/21) вбачається, що ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
З довідки про склад сім`ї, виданої Великобичківською селищною радою 18.07.2022 №969 вбачається, що ОСОБА_4 не одружений, має такий склад сім`ї: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - мама; ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 сестра.
Згідно довідок, виданих КНП «Рахівська районна лікарня» Рахівської районної ради ОСОБА_4 на обліках при психіатричному, фтизіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.
Згідно характеристики, виданої Великобичківською селищною радою, ОСОБА_4 є постійним мешканцем смт. Великий Бичків. Не одружений. Працює по найму без укладення трудових угод.
З досудової доповіді, складеної представником персоналу органу пробації Рахівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_9 , стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , вбачається, що згідно зібраної інформації на обвинуваченого, його способу життя, історії правопорушень, а також середньої оцінки ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення, його виправлення можливе без позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів у межах визначених законодавством.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення.
Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд зазначає наступне.
Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п.3 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Окрім цього, відповідно до п.4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Так, дослідивши матеріали справи, суд на підставі вимог ст.66 КК України, визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставою, яка б у відповідності до вимог ст.67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_4 суд визнає - рецедив злочину.
При призначенні виду, міри покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, віднесених законом до категорії тяжких злочинів, неперебування ОСОБА_4 на спеціальних обліках, а також те, що він у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, посередньо характеризується за місцем свого проживання, інкриміновані діяння скоїв під час іспитового строку.
Разом з тим, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд не приймає до уваги досудову доповідь стосовно нього, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з огляду на наступне.
Як вбачається з вказаної досудової доповіді участі у її складенні ОСОБА_4 , не приймав, тобто така складалася лише на підставі інформації, що надана уповноваженими особами.
При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_4 через короткий проміжок часу, після винесення вироку суду від 25.03.2022, яким його засуджено до покарання у виді позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, під час іспитового строку, вчинив умисний тяжкий злочин.
З огляду на наведене суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.
Таким чином, застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у розмірах, визначених санкцією статті буде відповідати тяжкості вчинених правопорушень, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.
Окрім цього, у ході судового розгляду встановлено, що на підставі вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.03.2022 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.3 ст.185 КК України та призначено покрання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки.
Вимогами ч.ч.1, 2, 4 та 5 ст.71 КК України регламентовано, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.
Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року (справа №766/39/17) при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:
а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст.70 КК (за сукупністю злочинів);
б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).
Оскільки, на підставі вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.03.2022, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а інкриміноване йому діяння за даним вироком вчинив 16.07.2022, до покарання за цим вироком ОСОБА_4 необхідно приєднати частину невідбутого покарання за попереднім вироком.
Одночасно з цим, суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткове покарання у виді конфіскації майна з огляду на те, що ОСОБА_4 повністю визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, добровільно повернув викрадений мотоцикл, відсутність претензій матеріального характеру від потерпілого.
Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 копійок, що становлять вартість проведеної судової дактилоскопічної експертизи (№СЕ-19/07-22/6819-Д від 10.08.2022), підлягають до ственення з обвинуваченого ОСОБА_4 , в користь держави.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обраний слідчим суддею Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_10 у виді цілодобового домашнього арешту закінчився 26.09.2022. Клопотань про обрання такого не надходило.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рахівського районного суду від 25.03.2022 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (пяти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня фактичного приведення вироку до виконання, тобто з дня затримання ОСОБА_4 на виконання цього вироку.
Речовий доказ: мотоцикл "Geon" 125", білого кольору без номерних знаків, деталь від двигуна мотоцикла, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 , після вступу вироку у законну силу - залишити ОСОБА_6 , як законному власнику; мобільний телефон Samsunq, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області після вступу вироку у законну силу - повернути ОСОБА_4 ; два недопалки від сигарет, змиви з ручки дверей підсобного приміщення, чотири аркуші з 12 наклейками з слідами папілярних ліній; дві дактилокарти, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області після вступу вироку в законну силу - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 , 1132 (одну тисячу сто тридцять дві) гривні 68 копійок процесуальних витрат, що становлять вартість проведеної судової дактилоскопічної експертизи (№СЕ-19/07-22/6819-Д від 10.08.2022), в користь держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Головуюча: ОСОБА_1