ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/989/23 Справа № 185/9652/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000257 від 14 серпня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць із триманням на гауптвахті.

Згідно з обставинами, встановленими судом, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 135 від 07 травня 2022 року ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водія господарчого відділення взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, у квітні 2022 року, перебуваючи у місті Вугледар Донецької області, більш точна адреса, місце та час під час досудового розслідування не встановлено, знайшов сліп-пакет, я якому знаходилася психотропна речовина, обіг якої обмежено - «метамфетамін», маса якої складає 0,3433 г, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, підняв з землі вказаний сліп-пакет, тим самим вчинив незаконне придбання психотропної речовини для власного вжитку без мети збуту.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, поклав вказаний сліп-пакет у належну йому натільну сумку, зберігав їх при собі до 14 години 00 хвилин 13 серпня 2022 року.

13 серпня 2022 року, під час проїзду на автомобілі марки «ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_2 по автошляху повз стаціонарний пост «Алдан» у Дніпропетровській області, м. Павлограді, на ділянці місцевості по вул. Лінійна, 2, близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції, де в ході проведення перевірки документів повідомив, що при собі він має сліп-пакет з психотропною речовиною, обіг якої обмежено масою 0,3433 г., який в ході огляду було вилучено до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок змінити в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат посилається на невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості. Адвокат вважає, що призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений одружений, має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, працює та є єдиним годувальником в сім`ї. Зважаючи на ці обставини та визнання обвинуваченим своєї вини, на переконання захисника, покарання у виді штрафу буде справедливим по відношенню до обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та кваліфікація його дій в апеляційному порядку не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано не було.

Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В якості обставини, що пом`якшує покарання, суд врахував щире каяття та не встановив таких, що його обтяжують.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів у достовірності встановлених судом відомостей.

Водночас, оцінюючи їх у своїй сукупності, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Так, на думку колегії суддів, судом правильно встановлено обставини, які впливають на покарання, однак не надано їм належну оцінку.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнав та щиро розкаявся, колегія суддів вважає, що суд мав достатні підстави призначити йому більш м`яке покарання.

За таких обставин, визнати покарання таким, що відповідає ступеню тяжкості та особі обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів не може, а тому приходить до висновку, що воно є занадто суворим та підлягає пом`якшенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Виходячи з того, що колегією суддів визнано призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання таким, що не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, колегія суддів вважає, що вирок суду слід змінити, задовольнивши апеляцію захисника обвинуваченого.

Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого та приходить до висновку про необхідність її задоволення та зміни вироку в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4