Справа № 539/2928/22
Провадження № 1-кп/539/67/2023
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2023 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
14.09.2022 р. Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70, ст. ст. 75, 76, 104 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на строк 2 роки,
та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ісківці Лубенського району Полтавської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не працює та не навчається, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представника служби у справах дітей ОСОБА_12
представника ювенальної превенції ОСОБА_13 ,
суд -
24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
В період часу з 07.07.2022 по 19.07.2022 (точної дати та часу слідством не встановлено), неповнолітній ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , з метою таємного заволодіння чужим майном, прийшли на територію колишньої їдальні Ремонтного заводу, що за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи на вказаній території, неповнолітні обвинувачені помітили підвальне приміщення, з якого вирішили вчинити крадіжку майна.
Своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачені свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнали повністю та підтвердили, що в липні 2022 р. зайшовши на територію колишньої їдальні Ремонтного заводу, що за адресою: АДРЕСА_3 , вони помітили там підвальне приміщення, та разом вирішили вчинити крадіжку майна. Переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття навісного замка, вони проникли в це приміщення, звідки таємно викрали будівельні інструменти та візок. Згодом частину викраденого вони продали.
Проте у вчиненому щиро каються.
Вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також підтверджується і іншими дослідженими судом доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 19.07.2022 він виявив, що невідомі особи шляхом злому замку на дверях підвального приміщення будівлі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване на території колишньої їдальні Ремонтного заводу по АДРЕСА_3 , проникли в це приміщення та викрали належні йому будівельні інструменти.
Із протоколу огляду місця події від 19.07.2022 вбачається, що місцем події є підвальне приміщення, розташоване на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 . При огляді вказаного приміщення було встановлено проникнення туди шляхом злому навісного замка, викрадення будівельних інструментів, що там зберігались, а також було виявлено та вилучено слід взуття (т.1 арк.кр.пр.116-128).
Відповідно до протоколу огляду речей від 25.07.2022 гр. ОСОБА_14 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , добровільно видав працівникам поліції пластмасові деталі від інструментів, які було викрадено (т.1 арк.кр.пр.129-132).
При пред`явленні 24.08.2022 потерпілому ОСОБА_6 речей для впізнання останній упізнав серед уламків частини належного йому перфоратора, який був викрадений (т.1 арк.кр.пр.140-145).
Із протоколу огляду від 23.09.2022 вбачається, що гр. ОСОБА_15 добровільно видав працівникам поліції лазерний рівень «ДВТ», будівельний міксер «Прокрафт» та зварювальний апарат інверторного типу «Кентавр», які в середині липня 2022 р. він придбав у ОСОБА_16 (т.1 арк.кр.пр.147-151).
В ході проведення 07.10.2022 та 14.10.2022 слідчого експерименту за участю відповідно ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , їхніх захисників, законних представників та психолога обвинувачені показали місце, де вони разом перелізли через ворота та потрапили на територію колишньої їдальні Ремонтного заводу по АДРЕСА_3 , а потім розбили навісний замок та проникли до підвального приміщення, звідки викрали будівельні інструменти (т.1 арк.кр.пр.207-216, 220-229).
Вилучені в ході досудового розслідування пластикові деталі від електроінструментів, лазерний рівень «DWT LLC03-30», зварювальний апарат інверторного типу «Kentavr CB-250НМ» та будівельний міксер «PRO Craft PMM2000» визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області (т.1 арк.кр.пр.152-155).
Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази суд визнає належними, так як вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, і як наслідок, вони можуть прийняті судом для обґрунтування вироку за кримінальним провадженням.
Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведеності вини неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Дії неповнолітнього ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.
Дії неповнолітнього ОСОБА_4 суд також кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно неповнолітніх обвинувачених, суд виходить з наступних обставин.
При визначенні їм покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого умисного злочину та відповідно до розділу VI Особливої частини КК України є кримінальним правопорушенням проти власності.
Вчинення кримінального правопорушення неповнолітніми, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
Суд враховує умови життя неповнолітніх обвинувачених, а також їх соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси, тощо.
При дослідженні цих даних було з`ясовано, що неповнолітній ОСОБА_3 виховується в неповній сім`ї з матір`ю, житлово-побутові умови задовільні, на обліку у лікаря-невролога, лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, відповідна медична допомога йому не надавалась.
Крім того, суд враховує вік неповнолітнього ОСОБА_3 , який є учнем Лубенського професійного ліцею, але незадовільно характеризуються за місцем проживання та попереднім місцем навчання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, з 19.07.2021 р. знаходиться на обліку в службі у справах дітей виконкому Лубенської міської ради, як такий, що знаходиться у складних життєвих обставинах через перебування у конфлікті із законом, а також перебуває на обліку в секторі ювенальної превенції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області (т.1 арк.кр.пр.233-246).
Відносно неповнолітнього ОСОБА_4 судом також встановлено, що він виховується в неповній сім`ї, з бабою та батьком, житлово-побутові умови незадовільні, на обліку у лікаря-невролога, лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, відповідна медична допомога йому не надавалась. В теперішній час ніде не навчається та не працює, за місцем проживання та колишнього навчання характеризується посередньо. Має погашену судимість. Перебуває на обліку у службі у справах дітей виконкому Лубенської міської ради як дитина, яка потрапила у складні життєві обставини через ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, що призвело до вчинення нею кримінального правопорушення. Крім того, він раніше перебував на обліку в секторі ювенальної превенції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області (т.2 арк.кр.пр.3-12).
Також при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику вчинення ймовірного повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без ізоляції від суспільства можливе. На думку органу пробації, рекомендації мають враховувати доступність відповідних програм і послуг, а також наявність інших умов у громаді, що найбільше відповідають цільовим потребам неповнолітнього, соціально-психологічний супровід службою пробації обвинуваченого (т.1 арк.кр.пр.85-88).
Проте судом береться до уваги той факт, що матір`ю здійснюється слабкий контроль за поведінкою сина, у якого відсутні особисті інтереси, немає зацікавленості у навчанні, ним продовжуються вчинятися кримінальні правопорушення, про що свідчить наявність у суді іншого кримінального провадження відносно нього (справа № 539/2409/22, провадження № 1-кп/539/58/2023).
Враховуючи всі обставини даного кримінального провадження, тяжкість вчиненого, дані про особу обвинуваченого, думку представників служби у справах дітей та ювенальної превенції, суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі відносно неповнолітнього ОСОБА_3 буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.
Якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.
У разі, коли попередній вирок залишився незмінним й ухвалене в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконується самостійно.
Оскільки за даним вироком ОСОБА_3 призначається покарання, яке він повинен відбувати реально, а за попереднім вироком йому призначено покарання з випробуванням, то кожний вирок підлягає самостійному виконанню.
Відносно неповнолітнього ОСОБА_3 суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати, а строк відбування покарання йому підлягає обчисленню з часу взяття під варту.
При призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_4 судом враховується і досудова доповідь органу пробації, відповідно до якої з урахуванням інформації, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику вчинення ймовірного повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без ізоляції від суспільства можливе. На думку органу пробації, рекомендації мають враховувати доступність відповідних програм і послуг, а також наявність інших умов у громаді, що найбільше відповідають цільовим потребам неповнолітнього, соціально-психологічний супровід службою пробації обвинуваченого (т.1 арк.кр.пр.80-83).
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість скоєного неповнолітнім ОСОБА_4 , його особи, думку представників служби у справах дітей та ювенальної превенції, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, призначивши покарання з випробуванням відповідно до ст. ст. 75 - 78, 104 КК України.
Суд вважає, що призначення покарання відносно нього в такий спосіб буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов в ході судового розгляду не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинувачених на підставі ст. 124 КПК України з урахуванням принципу дольової відповідальності.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років.
Вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 14.09.2022 р., згідно з яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70, ст. ст. 75, 76, 104 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на строк 2 роки, - підлягає самостійному виконанню.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років.

Згідно зі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Лубни, вул. Монастирська, 4, а саме: пластикові деталі від електроінструментів, лазерний рівень «DWT LLC03-30», зварювальний апарат інверторного типу «Kentavr CB-250НМ» та будівельний міксер «PRO Craft PMM2000», - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта з проведення товарознавчих експертиз по 2265 грн. 36 коп. з кожного.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 підлягає обчисленню з часу взяття його під варту.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1