КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001049 від 20.10.2020 за апеляційною скаргою прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року відносно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демшин Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2021 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 (один) рік. На останнього покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Стягнуто процесуальні витрати. Вирішено долю речових доказів.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, від прокурора ОСОБА_6 надійшла апеляційна скарга, в якій вона просить апеляційний суд скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що місцевий суд при оцінці доказів не обгрунтовано дійшов висновку, що "попередня змова групи осіб у вчиненні грабежу виключається за недоведеністю цієї кваліфікуючої ознаки стороною обвинувачення", оскільки потерпілого били спільно групою осіб. Крім того, прокурор наголошує, що обвинуваченому призначено занадто м'яке покарання.

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.

За встановлених судом першої інстанції обставин, 19.10.2020 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись поруч з кіоском «Шаурма», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Жолудева, 4, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та намагався розпочати діалог на різні теми. Після чого, потерпілий повідомив ОСОБА_7 про те, що не бажає спілкуватися з останнім і запропонував відійти, однак вказані дії викликали агресивну поведінку у ОСОБА_7 , внаслідок чого останній розпочав бійку із потерпілим. По завершенню конфлікту ОСОБА_7 , шляхом телефонного дзвінка повідомив невстановлених досудовим розслідуванням осіб про їх місцезнаходження та обставини конфлікту.

Після приїзду невстановлених осіб, ОСОБА_7 разом з цими особами, 19.10.2020 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, почали наносити потерпілому ОСОБА_9 удари в область голови та тулуба, в ході чого обвинувачений вибив у потерпілого з кишені мобільний телефон марки «Ксяомі МІ 9Т», чорного кольору. В подальшому бійка перемістилася до трамвайних колій, де і закінчилась, після чого ОСОБА_7 разом з невстановленою особою повернулися до кіоску «Шаурма». Помітивши на землі біля кіоску мобільний телефон потерпілого, у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 . З метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи, що за його протиправними діями спостерігає кухар кіоску «Шаурма» ОСОБА_10 та потерпілий, ОСОБА_7 відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого марки «Ксяомі МІ 9Т pro», чорного кольору, вартістю 12 000 (з ПДВ), ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , пішов з місця події та розпорядився вищевказаним мобільним телефоном шляхом його передачі невстановленій особі.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, їх пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційна скарга прокурора вноситься в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та кваліфікації дій обвинуваченого.

Як вбачається із вироку місцевого суду, ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав.

Судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності до ст. 65 КК України враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, непрацюючий, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим судом в частині зміни кваліфікації дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України, внаслідок визнання недоведеним грабіж за попередньою змовою групою осіб.

Вказаним обставинам місцевий суд надав у сукупності належну і обґрунтовану оцінку й дійшов законного і справедливого висновку, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення через м`якість є неспроможними. Суд першої інстанції, постановляючи вирок, надав оцінку особі обвинуваченого ОСОБА_7 та, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, судом першої інстанції враховані всі ті обставини, які повинні бути ним враховані при вирішенні питань, пов`язаних з призначенням покарання, з наведенням у вироку належного обґрунтування прийнятого рішення, яке колегія суддів визнає достатнім для висновку про відсутність законних підстав задоволення апеляційних вимог прокурора в цій частині.

Суд апеляційної інстанції переконаний, що саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, як і в цілому положенням ст. 65 КК України і обґрунтовано застосував положення ст. ст. 75,76 КК України.

За таких обставин, оскільки в поданій апеляційній скарзі прокурором не наведено переконливих доводів стосовно того чому призначене покарання ОСОБА_7 є незаконним та занадто м`яким та чому слід змінити кваліфікацію, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку суду першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду під час апеляційного перегляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року відносно ОСОБА_7 , визнаного винуватим за ч. 1 ст. 186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців шляхом подання касаційної скарги.

СУДДІ

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .