Справа № 173/1635/22
Номер провадження1-кп/173/65/2023
В И Р О К

іменем України

14 березня 2023 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000146 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянин України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 08.11.2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, перебуваючи на вул. Українській, м. Верхівцеве, Кам`янського району, Дніпропетровської області, підійшов до знайомого йому ОСОБА_5 та попросив у останнього мобільний телефон для здійснення дзвінка.

ОСОБА_5 будучи впевнений, що передає належний йому мобільний телефон Meizu М819Н чорного кольору, з серійним номером ІМЕІ НОМЕР_1 ОСОБА_4 саме для здійснення дзвінку, після чого останній його поверне, добровільно надав вказаний телефон ОСОБА_4 .

Тримаючи вищевказаний телефон в руках, у ОСОБА_4 в цей час виник злочинний намір на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись довірливими відносинами між ним та потерпілим ОСОБА_5 .. ОСОБА_4 , імітуючи телефонну розмову відійшов від потерпілого та зник з його поля зору залишивши місце свого перебування при цьому заволодівши мобільним телефоном заявника, Meizu М819Н, не маючи наміру в подальшому його повертати.

Після чого, ОСОБА_4 заволодівши мобільним телефоном Meizu М819Н чорного кольору, з серійним номером ІМЕІ НОМЕР_1 шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел на незаконне збагачення здійснив продаж зазначеного мобільного телефону та отримані грошові кошти обернув на свою користь.

Відповідно до висновку експерта, за результатами проведення судової - товарознавчої експертизи №3268/22 від 10.11.2022, ринкова вартість мобільного телефону марки Meizu М819Н, становить 1250 гривень. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1250 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 08.11.2022 року, перебуваючи на вул. Українській, м. Верхівцеве, Кам`янського району, Дніпропетровської області, підійшов до раніше знайомого йому ОСОБА_5 та попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка. Взявши телефон, імітуючи телефонну розмову він відійшов від потерпілого, а потім залишив місце скоєння кримінального правопорушення, у подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в порядку ст.89 КК України раніше не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді обмеження волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив. Цивільний позов до суду не надав.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні мобільний телефон Meizu М819Н з серійним номером ІМЕІ НОМЕР_1 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1