Справа № 352/41/23
Провадження № 1-кп/352/130/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000797 від 27.11.2022 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микуличин, Яремчанської міськради, Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, працюючого неофіційно на новобудовах різноробочим, одруженого, утриманця однієї малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, не судимого, якому пам`ятку про його права та обов`язки вручено, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_4 , умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , .легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказане кримінальне правопорушення підсудний вчинив при наступних обставинах:

25 листопада 2022 року в період часу з 18 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин потерпілий ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , де за тією ж адресою знаходився ОСОБА_4 ..

Перебуваючи за вищевказаною адресою, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на побутовому ґрунті розпочався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 , виражаючись нецензурною лексикою, підійшов до потерпілого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, наніс серію цілеспрямованих ударів кулаком правої руки в ліву частину голови потерпілого. Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свої неправомірні дії, повалив потерпілого на підлогу, наніс серію ударів кулаками обох рук в область голови та тулуба потерпілому.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми носа з переломом кіток носа без зміщення, без порушення носового дихання та садна в ділянці спинки носа, рани в тім`яній ділянці зліва, рани на внутрішній поверхні дистальної фаланги першого пальця правої кисті, що згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті проступку визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Вкрай негативно ставиться до скоєного. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі заподіяні потерпілому ОСОБА_5 його неправомірними діями збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву з клопотанням, щодо розгляду даного кримінального провадження за його відсутності. Претензій до обвинуваченого не має, оскільки заподіяні йому збитки останнім відшкодовано в повному обсязі. Крім того просив суд обвинуваченого суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують особу ОСОБА_4 . Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні всі докази по даному кримінальному провадженню їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, так як він умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішеньта застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових проступків, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини судом не встановлено.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю проступку, а також заподіяні потерпілому кримінальним правопорушенням збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілого, який не наполягав на суворості призначуваного ОСОБА_4 покарання, а також враховує і те, що останній негативно ставиться до вчиненого; має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується; раніше не судимий; одружений, являється утриманцем малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 ; працюючи займається суспільно-корисною працею; на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, тобто є особою із належним рівнем соціальної зрілості, яка має регулярний легальний дохід та міцні соціальні зв`язки, що применшує передумови для подальшої протиправної поведінки останнього.

Таким чином, беручи до уваги всі вище перелічені обставини, дані про особу ОСОБА_4 , суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових проступків.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 342 - 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні проступку передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 (вісімсот пятдесят) грн.

Підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відсутні.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ