Провадження № 1-кп/161/163/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 лютого 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000071, що надійшов з Волинської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Городище Рівненського району Рівненської області, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, працюючого водієм-електриком відділення енергозабезпечення роти штабних машин 1 батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 02.04.2022 приблизно о 08 год. 07 хв., керував технічно справним автомобілем марки HYUNDAI TERRACAN, р.н.з. НОМЕР_2 , по автодорозі «Р-14», сполученням «Луцьк - Любешів - КПП «Дольськ»» через Камінь-Каширський район Волинської області. Під час руху зі швидкістю близько 60 км/год., перетинаючи нерівнозначне перехрестя автодоріг М-07 сполученням «Київ - Ковель - КПП «Ягодин»» та Р-14 сполученням «Луцьк - Любешів - КПП «Дольськ»», що в с. Оконськ Камінь-Каширського району Волинської області, виїжджаючи із другорядної дороги на головну, водій ОСОБА_4 не переконався в безпеці руху та що перехрестя, на яке він виїжджає, є вільним, всупереч вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху та п. 16.3., відповідно до якого у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів, здійснив порушення правил водіння транспортною машиною, виїхав на нього, де допустив зіткнення з причіпом «SCHMITZ», р.н.з. НОМЕР_3 , вантажного автомобіля марки «VOLVO FH460», р.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався головною дорогою, внаслідок чого акумуляторна батарея, яка знаходилась в багажному відділенні автомобіля марки HYUNDAI TERRACAN, р.н.з. НОМЕР_2 , від удару в асфальтоване покриття дороги відлетіла в сторону та вдарила поліцейського інспектора роти обслуговування м. Ковель відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , який ніс службу на стаціонарному посту патрульної поліції, що розташований на перехресті вказаних доріг, через що останній отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми ділянки правого колінного суглобу: відкритий крайовий перелом горбистості правої великогомілкової кістки з частковим розривом власної зв`язки і латерального утримувача правого наколінка та задньої хрестоподібної зв`язки вказаного суглобу, які за ознакою тривалого розладу здоров`я за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; пошкодження правого ока у вигляді хімічного опіку його кон`юктиви, а також забійні рани обох гомілок, як кожне окремо, так й увесь їх перелік, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; хімічний опік кон`юктиви лівого ока і ступеню, також виявлених у ОСОБА_6 , належать до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил водіння транспортною машиною, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду дав показання, що дійсно він 02.04.2022 приблизно о 08 год. 07 хв., зі швидкістю близько 60 км/год. керував технічно справним автомобілем марки HYUNDAI TERRACAN, р.н.з. НОМЕР_2 , по автодорозі сполученням «Луцьк - Любешів - КПП «Дольськ»» через Камінь-Каширський район Волинської області, де, виїжджаючи із другорядної дороги на головну, перетинаючи нерівнозначне перехрестя автодоріг сполученням «Київ - Ковель - КПП «Ягодин»» та сполученням «Луцьк - Любешів - КПП «Дольськ»», що в с. Оконськ Камінь-Каширського району Волинської області, допустив зіткнення з причіпом вантажного автомобіля марки «VOLVO FH460», який рухався головною дорогою. Підтвердив, що внаслідок ДТП, яке виникло через порушення ним ПДР України, акумуляторна батарея, яка знаходилась в багажному відділенні автомобіля, від удару в асфальт відлетіла в сторону та вдарила поліцейського. Не заперечив, що потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які вказані в обвинувальному акті.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати та при призначенні покарання застосувати ст. 75 КК України.

Від представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 до суду надійшла заява про залишення заявленого цивільного позову без розгляду та про проведення розгляду справи без його участі і без участі потерпілого ОСОБА_6 .

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у порушенні правил водіння транспортною машиною, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження,підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів і дані про особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття та усвідомлення незаконності вчинених ним дій, являється учасником АТО, військовослужбовець, за місцем проходження служби характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, вчинив необережне кримінальне правопорушення, потерпілий на призначенні суворого покарання не наполягає, тому, з врахуванням особи обвинуваченого, наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 415 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи те, що представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 подав заяву про залишення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , без розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення вказаного цивільного позову без розгляду.

Речові докази, згідно ст. 100 КПК України, відповідно, повернути законним володільцям, залишити законному володільцю, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати, згідно ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, призначивши покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-автомобіль марки HYUNDAI TERRACAN, р.н.з. НОМЕР_2 ; акумуляторну батарею марки «KAINAR»; оригінал медичної карти стаціонарного хворого №2863-195 травматологічного відділення ЦРЛ КНП «Ковельське міськрайонне ТМО» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 16 арк. повернути законним володільцям;

-вантажний автомобіль марки «VOLVO FH460», р.н.з. НОМЕР_4 , з причіпом «SCHMITZ», р.н.з. НОМЕР_5 залишити законному володільцю;

-диск CD-R залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн. 72 коп. судових витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/103-22/2507-ІТ від 28.06.2022.

Арешт майна, згідно ухвали слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 06.04.2022 скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1