Справа № 362/5165/16-к
Провадження № 1-кп/362/12/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001544 від 03.10.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Авдіївка, Сосницького р-ну, Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
02.10.2015 р., близько 20 год. 00 хв., точного часу не встановлено, водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Chery» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Соборній, в м. Васильків, Київської області у ямку с. Безпятне. Під час руху водій ОСОБА_8 не обрав безпечну швидкість та не врахував дорожню обстановку, унаслідок чого не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Crafter» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у нерухомому стані на правому узбіччі біля греблі річки Стугна по вул. борній в м. Василькові Київської області. Після зіткнення з автомобілем «Volkswagen Crafter» д.н.з. НОМЕР_2 водій автомобіля «Nissan Chery» д.н.з. НОМЕР_1 Гаркавий намагаючись зникнути з місця дорожньо-транспортної пригоди продовжив рух на керованому ним автомобілі та не впоравшись з керуванням допустив зміну напрямку, унаслідок чого здійснив виїзд на правий тротуар по напрямку його руху де здійснив наїзд на гр. ОСОБА_7 , котрий рухався по тротуару в попутному з ним напрямку, після чого з місця події зник.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 523 від 18.11.15 р.: у ОСОБА_7 , 1992 р.н., мали місце тілесні ушкодження: рани на голові, забій головного мозку, субдуральна гідрома лобної ділянки, рана на правому передпліччі закритий уламковий перелом правого стегна. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, можливо в строк та за обставин, вказаних в постанові. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки викликали тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).
Згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 5- 01/968 від 25.11.2015р.: рульове керування автомобіля «Nissan Chery» номерний знак НОМЕР_1 перебуває в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено.
Система робочого гальма «Nissan Chery» номерний знак НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено.
Елементи підвіски автомобіля «Nissan Chery» номерний знак НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено.
Несправностей в рульовому керуванні, гальмівній системі та елементах підвіски автомобіля «Nissan Chery» номерний знак НОМЕР_1 , які могли виникнути до ДТП, не виявлено.
Згідно висновку автотехнічної експертизи: №19/8-02/1316 від 21.09.2016р.: В заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору водій автомобіля «Nissan Chery» номерний знак НОМЕР_1 , повинен був діяти згідно пунктів 10.1., 11.13.,та 12.2. Правил дорожнього руху України. За даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автомобіля «Nissan Chery» номерний знак НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , яка полягала у виконанні ним вимог пунктів 10.1. та 11.13 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Nissan Chery» д.н.з. НОМЕР_1 , грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002 р., а саме:
п.1.3., де вказано, що «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5., де вказано, що «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 10.1., - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»
п. 11.13.,- «Забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1 26.3 цих Правил».
п. 12.2., - « У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги».
Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.п. 1.3., 1.5., 10.1., 11.13., 12.2. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали, а саме отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, водій ОСОБА_8 усвідомлюючи, що під час ДТП він скоїв наїзд на пішохода та унаслідок наїзду він поставив пішохода ОСОБА_7 у небезпечний для життя стан, оскільки останній після наїзду отримав тілесні ушкодження та впав в воду річки, що розташовується поблизу проїзної частини дороги, діючи умисно, маючи реальну можливість надати допомогу потерпілому та нехтуючи вказаним обов`язком, завідомо залишив ОСОБА_7 без допомоги та зник з місця пригоди, тим самим завідомо залишив ОСОБА_7 , який перебував у безпорадному стані.
Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_8 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002 р., а саме:
2.10.а, де вказано, що «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди»;
2.10.6, де вказано, що «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил»;

2.10.в, де вказано, що «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди»;

2.10.Г, де вказано, що «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу».

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, тобто у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
20.06.2022 р. захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності стосовно його підзахисного ОСОБА_8 за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, на підставі ст.49 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, просила його задовольнити, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 закрити.
Обвинувачений ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки обвинувачений перебував у розшуці, вважає клопотання необґрунтованим.
Потерпілий ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки обвинувачений не з`являвся в судові засідання.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину. Відповідно до положень ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
В підготовче судове засідання, призначене на 28.08.2019 р. на 16.00 год., обвинувачений прибув (т.2 а.с. 8), на 24.10.2019 р. на 14.30 год. розгляд справи відкладено, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному на 11.02.2020 р. о 16.00 год. (т.2 а.с. 11), на 11.02.2020 р. о 16.00 год. та 04.05.2020 р. о 16.00 год. обвинувачений не з`явився (т.2 а.с. 14, 17-18).
Ухвалою суду від 24.09.2020 р. до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано привід в приміщення Васильківського міськрайонного суду Київської області (каб. 313) на 16.12.2020 р. о 16 год. 00 хв. (т.2 а.с. 37-38).
Підготовче судове засідання, призначене на 16.12.2020 р. о 16 год. 00 хв., відкладено, в зв`язку з клопотанням прокурора, на 03.03.2021 р. о 14.00 год. (т.2 а.с. 47-48).
Ухвалою суду від 12.08.2021 р. обвинуваченого ОСОБА_8 оголошено в розшук, надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з метою приводу його до суду, провадження у справі зупинено до розшуку обвинуваченого (т.2 а.с. 62-63).
Ухвалою суду від 06.01.2022 р. кримінальні провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001544 від 03.10.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, відновлено (т.2 а.с. 66-68).
Підготовче судове засідання, призначене на 13.04.2022 р. на 14 год. 00 хв., відкладено, в зв`язку з неприбуттям всіх сторін та загрозою життю, здоров`ю, та безпеці учасників процесу та працівників суду, враховуючи положення Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», на 20.06.2022 р. о 14.00 год. (т.2 а.с. 69).
В підготовче судове засідання, призначене на 20.06.2022 р. о 14.00 год., обвинувачений прибув (т.2 а.с. 80).
Підготовче судове засідання, призначене на 12.08.2022 р. о 14.00 год., відкладено у зв`язку із заявою обвинуваченого ОСОБА_8 , на 27.10.2022 р. о 16.00 год. (т.2 а.с. 92,94).
В підготовче судове засідання, призначене на 27.10.2022 р. о 16.00 год., обвинувачений прибув (т.2 а.с. 100,101).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
На підставі вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, що відносяться відповідно до ст. 12 КК України: за ч. 1 ст. 286 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення (02.10.2015 р.) до злочину невеликої тяжкості, а на момент постановлення ухвали є кримінальним проступком; за ч. 1 ст. 135 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення (02.10.2015 р.) до злочину невеликої тяжкості, а на момент постановлення ухвали - до нетяжкого злочину.
Відповідно до ст. 49 КК України (на момент вчинення кримінального правопорушення - 12.08.2015 р.), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину невеликої тяжкості пройшло три роки.
Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального проступку пройшло три роки, а у разі вчинення нетяжкого злочину - три роки.
Таким чином, термін притягнення до кримінальної відповідальності за дані кримінальні правопорушення сплинув ще 03.10.2018 р.
Враховуючи наведене, на час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Разом з тим, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених частинами 2, 3 ст. 49 КК України.
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК Україниє безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є неприпустимим.
Станом на 2018 р. матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не містять доказів ухилення останнього від явки до суду. Тому оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_8 12.08.2021 р. не впливає на зупинення перебігу строків давності.
Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з огляду на те, що кримінальні правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_8 , є злочином невеликої тяжкості (на момент скоєння кримінального правопорушення) та кримінальним проступком і нетяжким злочином (на час постановлення даної ухвали), та з моменту вчинення інкримінованого злочину минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закривши стосовно нього кримінальне провадження за п.1 ч.2 ст. 284 КК України.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 р. (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Що стосується цивільного позову, слід зазначити наступне.
Ст.129 КПК України передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні, а саме: ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому; у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові; у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч.1 ст.326 КПК України, суд залишає позов без розгляду.
Тобто КПК України не передбачено вирішення цивільного позову одночасно із вирішенням питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, а відтак цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - слід залишити без розгляду, що не позбавляє позивача можливості і права звернутися до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
На підставі наведеного, керуючись п.2 ч.1 ст. 49 КК України, ст.ст. 285, 286, 288, ст.ст. 370-372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Авдіївка, Сосницького р-ну, Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження №0001544 від 03.10.2015 р. за обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, закрити у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - залишити без розгляду, роз`яснивши право звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства.
Судові витрати за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №5-01/968 вартістю 613,80 грн. та судової автотехнічної експертизи №19/8-02/1316 вартістю 879,60 грн. стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1