Провадження №1-кп/523/1628/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 року

Суворовський районний суд м.Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000523 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого посилаючись на ризики.
Захисник заперечував проти та просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, а також дослідивши матеріали справи та перевіривши надані прокурором на теперішній час докази обвинувачення, суд вважає необхідним продовжити строк утримання зазначеного обвинуваченого під вартою, за нижченаведеними обставинами.
Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
З огляду на п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, суд доходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачуваного ОСОБА_6 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому належить обрати запобіжний захід вищезазначеній особі у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 331, 177-178, 183, 369-372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , - задовольнити.
Обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ», на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11.02.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1