Провадження № 1-кп/537/30/2023
Справа № 537/785/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , за участю секретаря ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці кримінальне провадження №30000055 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 заявив клопотання продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання прокурор посилався на вагомість зібраних доказів про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, що йому інкримінується, тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому, а саме яке кваліфікується як тяжке та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, що може спонукати обвинуваченого до переховування від суду з метою уникнення покарання, наявність ризику обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки останній ухилявся від суду, його було оголошено в розшук по даному кримінальному провадженню, наявністю ризику обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого, свідків в рамках цього кримінального провадження, оскільки потерпілий та свідки прямо вказують на причетність ОСОБА_3 до інкримінованого злочину, що може спонукати останнього незаконно вплинути на вищевказаних осіб з метою зміни їх показів, наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки в минулому обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Вважає, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на його думку, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримала думку свого підзахисного.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01.12.2022 ОСОБА_3 змінено міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання пі д вартою. Зазначений запобіжний захід відносно обвинуваченого наразі продовжено до 25.03.2023.

Згідно частини 3 статті 331 КПК України під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається зі статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Ризик вчинення нових правопорушень існує, коли особа є схильною до їх вчинення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а отже, схильний до вчинення правопорушень, офіційного доходу не має.

Суд вважає, що прокурором доведені обставини, передбачені статтею 177 КПК України в частині, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання до 6 років позбавлення волі, перебував у розшуку. Суду не доведено та документально не підтверджено, що розшук ОСОБА_3 оголошувався без достатніх підстав. Доведеним є і ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тобто схильний до вчинення правопорушень.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе унеможливити встановлені судом ризики. Домашній арешт, застава як і особисте зобов`язання, на думку суду, з урахуванням особи обвинуваченого, відсутності його позитивних характеристик, схильності до вчинення правопорушень, не забезпечить належної поведінки ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, мета, підстави, що стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі актуальними, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства.

Керуючись статтями 176, 177, 178, 181, 183, 194, 371, 372 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - до 14.05.2023 до 24 год. 00 хв. включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1