Справа № 472/525/22
Провадження №1-кп/472/28/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №1 в смт. Веселинове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000665 від 07.09.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, який не працював, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 18 січня 2022 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3. ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуванння покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 01 квітня 2022 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2022 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки (ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 30 серпня 2022 року, яка набрала законної сили 07 вересня 2022 року, ОСОБА_3 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2022 року та направлено засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років);

3) 26 вересня 2022 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2022 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3

(в режимі відеоконференції),

захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 16 лютого 2022 року у вечірній час (точний час судом не встановлено) обвинувачений ОСОБА_3 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, умисно та цілеспрямовано, з метою власної наживи, переліз через паркан та проник до подвір`я домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав подовжувач електромережі марки "Viko" білого кольору, вартістю 150 гривень, подовжувач електромережі сірого кольору вартістю 200 гривень та два металеві швелери довжиною 2,5 метри, шириною 16 см., товщиною 4 мм., вартістю 150 гривень кожен, які належали ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_3 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 650 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 3 ст. 185 КК України за фактом крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_6 визнав повністю, суду показав, що дійсно в лютому 2022 року він прийшов до подвір`я домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , з метою набрати води з крану. Біля крану, який був на подвір`ї домоволодіння, він побачив подовжувач електромережі марки "Viko" білого кольору, подовжувач електромережі сірого кольору і таємно викрав їх, та біля будинку на подвір`ї він побачив два металеві швелери, і таємно викрав їх. Вказане майно він повернув потерпілому ОСОБА_6 .

Крім повного визнання вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що йому належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , звідки в нього в лютому 2022 року було викрадено подовжувач електромережі марки "Viko" білого кольору, подовжувач електромережі сірого кольору та два металеві швелери. Дані предмети йому були повернуті працівниками поліції, претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має. Крім того, зазначив, що обвинуваченому ОСОБА_3 він не дозволяв заходити до себе в двір домоволодіння набирати воду, а дозволяв це робити лише в його присутності. Два подовжувачі електромережі в нього знаходились в приміщенні будинку на підлозі, а два металеві швелери знаходились на подвір`ї між будинком та гаражним приміщенням. Потім його сусід ОСОБА_7 повідомив йому, що його металевий швелер приніс йому ОСОБА_3 ;

- Протоколом огляду місця події від 06.09.2022 року з фототаблицею до нього (т. 1 а.с. 71-74), відповідно до якого ст. слідчий СВ Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_8 провів огляд місця події, яким встановив: об`єктом огляду є територія домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Територія з усіх боків огороджена парканом. Вхід до території домоволодіння здійснюється через металеві ворота, в яких знаходиться хвіртка. На момент огляду ворота закриті, а хвіртка відкрита. За вхідними воротами розташоване подвір`я, яке має бетонне покриття. З лівої сторони від входу до домоволодіння розташований житловий будинок, який на момент огляну зачинений. Прямо від входу до домоволодіння розташоване гаражне приміщення. Між будинком та гаражним приміщенням є вхід до господарського двору;

- Заявою ОСОБА_3 від 09.09.2022 року (т.1 а.с. 75), відповідно до якої він просить долучити до матеріалів кримінального провадження два подовжувачі електромережі білого та чорного кольору, які він на початку лютого 2022 року викрав з домоволодіння ОСОБА_6 ;

- Протоколом огляду предметів від 09.09.2022 року з фототаблицею до нього (т. 1 а.с. 76-77), відповідно до якого ст. слідчий СВ Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_8 провів огляд, яким встановив: об`єктом огляду є подовжувач електромережі білого кольору марки "Viko", який складається з електричного кабелю довжиною 280 см., електричної вилки та пластикового корпусу і чотирьох розеток, та подовжувач елетромережі сірого кольору з чорним електричним кабелем. Довжина чорного кабелю 160 см., на кінці якого є електрична вилка. Корпус сірого кольору складається з п`яти розеток та кнопок для вмикання/вимикання, які виявлені та вилучені в кабінеті №16 адміністративної будівлі СПД №1 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області;

- Заявою ОСОБА_7 від 08.09.2022 року (т.1 а.с. 78), відповідно до якої він добровільно видає працівникам поліції металевий кутник довжиною 116 см., шириною 16 см. та товщиною 4 мм., який він придбав у ОСОБА_3 ;

- Протоколом огляду предмету від 08.09.2022 року з фототаблицею до нього (т. 1 а.с. 79-81), відповідно до якого ст. слідчий СВ Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_8 провів огляд, яким встановив: об`єктом огляду є металевий кутник зеленого кольору, який виявлено на ділянці дороги в 7-ми метрах від вхідних воріт домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . Металевий кутник має довжину 116 см., ширину 16 см., товщину 4 мм. На кутник нанесена фарба зеленого кольору та в деяких місцях є пошкодження фарби;

- Постановою про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 07.09.2022 року (т. 1 а.с. 82), відповідно до якої ст. слідчий СВ Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_8 визнав речовими доказами в кримінальному провадженні: подовжувач електромережі білого кольору марки "Viko", подовжувач електромережі марки "Gembird" model No SPG3-B-6, металевий кутник довжиною 116 см., шириною 16 см., товщиною 4 мм., які було передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 ;

- Товарознавчою експертизою (оцінкою) по визначенню залишкової вартості майна від 12.09.2022 року №2449/22 (т. 3 а.с. 88-92), відповідно до якої ринкова вартість подовжувача електромережі білого кольору марки "Viko" становить 150 грн., ринкова вартість подовжувача електромережі сірого кольору становить 200 грн., а ринкова вартість металевого швелера довжиною 1 м., шириною 16 см., товщиною 4 мм. становить 60 грн.

Щодо кваліфікуючої ознаки "проникнення в інше приміщення", яка інкримінується обвинуваченому, то суд вважає, що територія подвір`я домоволодіння, куди незаконно проник обвинувачений ОСОБА_3 і звідки останній викрав майно потерпілого ОСОБА_6 , є сховищем, а не приміщенням, з огляду на таке.

При вирішенні цього питання слід брати до уваги те, що чинний КК України не містить законодавчої дефініції поняття «сховище», однак його тлумачення дається в усталеній судовій практиці та в доктрині кримінального права.

Так, у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 6 листопада 2009 року, під сховищем пропонувалося розуміти «певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо».

Схоже визначення поняття «сховище» міститься у постанові Верховного Суду України від 31 січня 2013 року в справі №5-33кс12: «під поняттям «сховище» слід розуміти певні місця чи ділянки території, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які обладнані огорожею чи технічними засобами або забезпечені іншою охороною: пересувні автолавки, рефрижератори, контейнери, сейфи та інші сховища».

Відповідно до усталених у доктрині кримінального права підходів сховище - це завжди певне місце або територія, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей та мають будь-які засоби охорони від доступу сторонніх осіб (наприклад, огорожа, наявність охоронця, сигналізація), що унеможливлюють (суттєво ускладнюють) вільне та безперешкодне потрапляння на них сторонніх осіб.

Натомість, під приміщенням, треба розуміти внутрішню частину будівлі, споруди або багатоповерхового будинку, які належать колективу, організації, державі чи приватній особі.

З огляду на це, належним чином "огороджена територія", яка використовується для постійного чи тимчасового зберігання майна, як правило, може бути визнана сховищем.

Огороджена територія може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей (тобто є сховищем).

При цьому в кожному конкретному кримінальному провадженні, де обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК (ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК) включає кваліфікуючу ознаку «проникнення у сховище», належить встановити об`єктивні обставини, які дозволяють ідентифікувати відповідне місце чи територію як «сховище». Ці обставини, з огляду на положення ст.ст. 91-94 КПК України, підлягають обов`язковому доказуванню, а зібрані та надані суду докази - відповідній оцінці.

Такий правовий висновок Верховний Суд виклав в постанові Об`єднаної Палати Касаційного суду Верховного Суду в справі № 205/5830/16-к від 19 листопада 2018 року.

Протоколом огляду місця події та фототаблицями, які додані до нього встановлено, що територія подвір`я домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки обвинувачений ОСОБА_9 вчинив крадіжку, що він сам і підтвердив, являється територією домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , яка з усіх боків огороджена металевим парканом. Вхід до території домоволодіння здійснюється через металеві ворота, в яких знаходиться металева хвіртка.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що обвинуваченому ОСОБА_3 він дозволяв заходити на територію його домоволодіння лише в його присутності.

При вирішенні питання про наявність в діях обвинуваченого кваліфікуючої ознаки "проникнення в сховище" суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к), відповідно до якого "проникнення" як кваліфікуюча ознака передбачає, що особа потрапила в житло, інше приміщення чи сховище назаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому назаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення злочину. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки "проникнення" не має.

Отже, територія подвір`я домоволодіння ОСОБА_6 має всі ознаки сховища, а саме: дана територія огороджена металевим парканом, вхід до якої здійснюється через металеві ворота, в яких знаходиться металева хвіртка, що обмежує та утруднює доступ сторонніх осіб, тобто режим доступу до даної території є обмеженим, а тому враховуючи обставини справи, обвинувачений потрапив на її територію незаконно, за відсутності права перебувати на цій території, де знаходилося чуже майно.

Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше сховище, оскільки 16 лютого 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, умисно та цілеспрямовано, з метою власної наживи, переліз через паркан та проник до подвір`я домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав подовжувач електромережі марки "Viko" білого кольору, вартістю 150 гривень, подовжувач електромережі сірого кольору вартістю 200 гривень та два металеві швелери довжиною 2,5 метри, шириною 16 см., товщиною 4 мм., вартістю 150 гривень кожен, які належали ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_3 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 650 гривень.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Згідно зі ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушеня відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, не працює.

Відповідно до характеристики, виданої 13.09.2022 року №05-03/1001 Веселинівською селищною радою, ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувався, скарг щодо його поведінки від жителів селища та сусідів не надходило.

ОСОБА_3 раніше був засуджений за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, однак знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що свідчить про відсутність критичної оцінки ним своїх дій та небажання вести законослухняний спосіб життя і дотримуватись загальноприйнятих у суспільстві правил поведінки.

На підставі наведеного, суд з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпечності вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

01 квітня 2022 року Веселинівським районним судом Миколаївської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2022 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки (ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 30 серпня 2022 року, яка набрала законної сили 07 вересня 2022 року, ОСОБА_3 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2022 року та направлено засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років).

26 вересня 2022 року Веселинівським районним судом Миколаївської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2022 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

У даному провадженні ОСОБА_3 вчинив злочин 16 лютого 2022 року, тобто до ухвалення двох попердніх вироків від 01 квітня 2022 року та від 26 вересня 2022 року. В такому випадку остаточне покарання повинно бути призначено обвинуваченому відповідно до приписів ч. 4 ст. 70 КК України.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 13 грудня 2022 року в справі №753/5462/20, та в постанові від 15 лютого 2021 року в справі №760/26543/17.

Відповідно до інформації, яку голова Веселинівського районного суду ОСОБА_10 надав на запит прокурора ОСОБА_4 (а.с. 137), ОСОБА_3 було доставлено до ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" 28 вересня 2022 року для відбування покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2022 року, покарання за яким частково приєднане до покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2022 року.

Відповідно до відповіді начальника ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" Сергія Шамшури від 12 січня 2023 року №20/6/3-71/Дрз (а.с. 180) 28 вересня 2022 року ОСОБА_3 було затримано та 29 вересня 2022 року доставлено до ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор".

За таких обставин, суд вважає за потрібне обчислювати строк відбування покарання ОСОБА_3 з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_3 - тобто з 28 вересня 2022 року, зарахувавши йому таким чином в строк покарання відбуту частину покарання за вироками Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2022 року та від 26 вересня 2022 року.

Речові докази у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме:

- подовжувач електромережі білого кольору марки "Viko", подовжувач електромережі марки "Gembird" model No SPG3-B-6, металевий кутник довжиною 116 см., шириною 16 см., товщиною 4 мм., які було передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , слід залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За такого, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №2449/22 від 12.09.2022 року, розмір яких підтверджується довідкою (а.с. 87) та становить 260 гривень.

Також, судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає, оскільки обвинувачений вже відбуває покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2023 року та за вироками Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2022 року та від 26 вересня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 9 (дев`ять) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 28 вересня 2022 року, тобто з дня його фактичного затримання для відбування покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2022 року, покарання за яким частково приєднане до покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2022 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання відбуту частину покарання, призначеного за вироками Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2022 року та від 26 вересня 2022 року.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме:

- подовжувач електромережі білого кольору марки "Viko", подовжувач електромережі марки "Gembird" model No SPG3-B-6, металевий кутник довжиною 116 см., шириною 16 см., товщиною 4 мм., які було передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити потерпілому ОСОБА_6 як власнику майна.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (отримувач: Миколаїв.ГУК/тг смт. Веселинове/ 24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО: 899998, р/р: UA0014374) процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №2449/22 від 12.09.2022 року в розмірі 260 (двісті шістдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає, оскільки обвинувачений вже відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 в кримінальному провадженні не заявлявся.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, - не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1