Справа № 204/2694/23
Провадження № 1-кс/204/801/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2023 року до суду надійшло клопотання т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000718 від 25.08.2022, за фактом добровільного зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2008 року проходив службу в Головному управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області. З 29.12.2018 обіймав посаду начальника караулу 59 державної пожежно рятувальної частини 25 державного пожежно рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області. 10.06.2022 ОСОБА_3 виключено з кадрів ДСНС України на підставі наказу ГУ ДСНС України у Донецькій області №275 о/с від 10.06.2022. Відповідно до посадової інструкції начальника караулу державної пожежно рятувальної частини державного пожежно рятувального загону ІНФОРМАЦІЯ_2 , завданням та обов`язком ОСОБА_3 є наступне: 2.1. здійснювати керівництво діяльністю караулу; 2.2. забезпечувати підтримання постійної готовності караулу до дій за призначенням та дотримання розпорядку дня; 2.4. керувати особовим складом караулу на всіх етапах дій щодо ліквідації наслідків надзвичайної ситуації; 2.8. у разі відсутності старшого начальника виконувати його функції під час ліквідації надзвичайної ситуації; 2.15. забезпечувати утримання та належну експлуатацію спеціальної техніки, обладнання, засобів зв`язку і сигналізації, їх облік, ремонт та випробування; 2.20. нести персональну відповідальність за безпосередньо підлеглий особовий склад караулу; 2.24. проводити роботу по своєчасному комплектуванню вакантних посад караулу, створенню резерву нового прийому і відбору кандидатів на навчання в учбові заклади ДСНС України з числа співробітників і цивільних осіб; 2.28. особисто керувати роботою особового складу ГДЗС під час ліквідації пожеж, наслідків аварій, катастроф або стихійного лиха, очолювати ланку ГДЗС або входити до складу ланки ГДЗС, якщо її очолює старший за посадою (начальник). Водночас ОСОБА_3 в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, зрадив українській державі та всьому Українському народові, добровільно зайнявши посаду «начальника караула 59 пожарно спасательной части государственного пожарно спасательного отряда пгт. Ялта Министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий днр» створених на тимчасово окупованій території, тобто злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин. Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади рф та службових осіб з числа керівництва збройних сил рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і Збройних Сил рф як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам рф, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту рф на території України в АР Крим та м. Севастополі. Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та збройних сил рф вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та російської федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів. При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання. З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території рф службові особи генерального штабу збройних сил російської федерації (далі ГШ ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб збройних сил рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей рф, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України. У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами рф і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості рф на світовій арені, представники влади та збройних сил рф, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності. Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та збройних сил рф серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту російської федерації (далі ЧФ РФ), що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ збройних сил рф поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим. Також, представниками влади і збройних сил рф вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави. У березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України. В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 06 квітня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Донецької народної республіки», за результатами якого 07.04.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «днр»). З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «днр» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «днр») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, російської федерації на території Донецької області так званої «днр», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію. 19.02.2022 керівництвом рф в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Донецької області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Донецької області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна. Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України. Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків. 24 лютого 2022 року указом президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє до 20.05.2023. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» вся територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 перебуває в тимчасовій окупації російською федерацією. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасова окупація російською федерацією території України, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав. Згідно п. 6 ст. 1-1 зазначеного Закону: окупаційна адміністрація російської федерації сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Згідно п. 7 ст. 1-1 вказаного закону: тимчасово окупована російською федерацією територія України це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 вказаного закону тимчасово окупована територія визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Так, приблизно на початку березня 2022 року (точна дата та час органами досудового розслідування не встановлена) військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «днр» які є частиною окупаційної адміністрації рф, здійснили тимчасову окупацію Маріупольського району Донецької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами та створено самопроголошений, незаконний та підконтрольний окупаційний адміністрації рф та мнс рф орган виконавчої влади «МНС днр» всупереч приписам Конституції України та Законів України. Згідно Положення про Міністерство по справам цивільної оборони, надзвичайних ситуацій та ліквідації наслідків стихійних лих Донецької народної республіки, затвердженого указом глави Донецької народної республіки від 12.04.2019 № 98 встановлено, що Міністерство по справам громадської оборони, надзвичайних ситуацій та ліквідації наслідків стихійних лих Донецької народної республіки є республіканським органом виконавчої влади, здійснюючим функції по формуванню та реалізацією державної політики, нормативно правовому регулюванню, а також по державному надзору та контролю в сфері цивільної оборони, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, забезпечення пожежної, ядерної і радіаційної безпеки, використання ядерної енергії, гідрометеорологічної діяльності, безпеки людей на водних об`єктах та гірничих підприємствах, роботи з гуманітарною допомогою. В своїй діяльності Міністерство підконтрольне, підзвітне та відповідальне перед головою донецької народної республіки. Діяльність Міністерства координується урядом Донецької народної республіки у відповідності до конституції донецької народної республіки, законами, указами і розпорядженнями глави донецької народної республіки. Так, приблизно на початку березня 2022 року (більш точний час органами досудового розслідування невстановлений), ОСОБА_3 пройшов співбесіду з представниками так званої « днр», які є частиною окупаційної адміністрації рф, на предмет його переходу на сторону окупанта. У ході вказаної співбесіди ОСОБА_3 , діючи умисно надав згоду представникам рф та добровільно зайняв керівну посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а саме: «начальника караула 59 пожарно спасательной части государственного пожарно спасательного отряда пгт. Ялта Министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий днр» в структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф, а саме самопроголошеного, незаконного органу виконавчої влади так званого « мчс днр». Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, 12.03.2022 ОСОБА_3 , згідно відеозапису, розміщеному в месенджері «Telegram» на каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в публікації з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » перебуваючи в адміністративному приміщенні 59 державної пожежно рятувальної частини НОМЕР_1 державного пожежного загону ГУ ДСНС України в Донецькій області, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в строю, будучи одягнутим у формений одяг, на якому мається напис на передній правій частині: «Рятувальник», разом із іншими особами проходять особисту співбесіду з представником органів влади так званої «днр», а саме з так званим «министром мчс донецкой народной республики ОСОБА_6 », щодо добровільного зайняття посади в незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора на території Маріупольского району Донецької області, в структурному підрозділі так званого «мчс днр». У ході вказаної співбесіди ОСОБА_3 , діючи умисно надав згоду представникам рф та добровільно зайняв керівну посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а саме: «начальника караула 59 пожарно спасательной части государственного пожарно спасательного отряда пгт. Ялта Министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий днр» в структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф, самопроголошеного, незаконного органу виконавчої влади так званого МЧС «днр», що знаходиться в смт. Ялта, Мангушського району, Донецької області на тимчасово окупованій території в адміністративних межах Донецької області. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України. 07.02.2023 за результатами досудового розслідування, при наявності достатніх доказів у спосіб, передбачений КПК України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 2 ст. 135 КПК України складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. 10.02.2023 повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_3 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та 13.02.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені наступними доказами: Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені наступними доказами: протоколом огляду відеоролику під назвою «Мангуш_Наш_Спецреп_о_ спасателях_на_ стороне_ДНР» у месенджері «Telegram» від ІНФОРМАЦІЯ_5 на каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 », який в ході огляду за архівовано та відеоролик було скопійовано та записано на диск для лазерних систем зчитування, який додається до протоколу огляду; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який під час допиту пояснив що з 2010 року він перебував на посаді заступника начальника 44 ДПРЧ 25 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Донецькій області. Свідку відомо що на посаді начальника караулу 59 державної пожежно рятувальної частини 25 державного пожежно рятувального загону ГУ ДСНС України в Донецькій області пепребував ОСОБА_3 , у званні лейтенант служби цивільного населення. У березні 2022 року свідок, в месенджері «Telegram» на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 » побачив публікацію відео матеріалу, на якому голова МНС ДНР ОСОБА_9 відвідав підрозділи ДСНС України у смт. Мангуш, де серед співробітників, які перешли на сторону окупантів та готові продовжити службу впізнав ОСОБА_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 , згідно якого останній впізнав ОСОБА_3 як особу, яка працювала на посаді начальника караулу 59 державної пожежно рятувальної частини 25 державного пожежно рятувального загону ГУ ДСНС України в Донецькій області та перебувала на відеозаписі на якому голова МНС ДНР ОСОБА_9 відвідав підрозділи ДСНС України у смт. Мангуш, де останній знаходився серед співробітників, які перешли на сторону окупантів та готові продовжити службу; протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_8 , який в ході відтворення та перегляду відеоролику у месенджері «Telegram» на каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 » впізнав на оглянутому відео ОСОБА_3 , який знаходиться у строю, у форменому одязі перед голова МНС ДНР ОСОБА_10 , серед співробітників, які перешли на сторону окупантів та готові продовжити службу; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який під час допиту пояснив що в липні 2020 року він був призначений на посаду заступника начальника 25 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Донецькій області. В цей час у зазначеній частині, на посаді начальника караулу 59 державної пожежно рятувальної частини 25 державного пожежно рятувального загону ГУ ДСНС України в Донецькій області пепребував ОСОБА_3 , у званні лейтенант служби цивільного населення. У березні 2022 року свідок, в месенджері «Telegram» на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 » побачив публікацію відео матеріалу, на якому голова МНС ДНР ОСОБА_9 відвідав підрозділи ДСНС України у смт. Мангуш, де серед співробітників, які перешли на сторону окупантів та готові продовжити службу впізнав ОСОБА_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого останній впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка працювала на посаді начальника караулу 59 державної пожежно рятувальної частини 25 державного пожежно рятувального загону ГУ ДСНС України в Донецькій області та перебувала на відеозаписі на якому голова МНС ДНР ОСОБА_9 відвідав підрозділи ДСНС України у смт. Мангуш, де останній знаходився серед співробітників, які перешли на сторону окупантів та готові продовжити службу; протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_11 , який в ході відтворення та перегляду відеоролику у месенджері «Telegram» на каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 » впізнав на оглянутому відео ОСОБА_3 , який знаходиться у строю, у форменому одязі перед голова МНС ДНР ОСОБА_10 , серед співробітників, які перешли на сторону окупантів та готові продовжити службу; а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Допитати підозрюваного ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не виявилося можливим, оскільки останній переховується від органів досудового розслідування та суду та перебуває на тимчасово окупованій території України в смт. Ялта, Мангушського району, Донецької області. У зв`язку з чим 17.02.2023 постановою т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Донецькій області підозрюваного ОСОБА_3 оголошено у розшук. Вказані ризики підтверджуються наступним фактами: Злочин у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду є також те, що наслідки та ризик втечі для нього у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_3 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, перебуває на тимчасово окупованій території України в смт. Ялта, Мангушського району, Донецької області, а одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування будь-якого запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді, може не прибути до суду за судовим викликом внаслідок переховуванням від слідства. Також вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_3 в умовах воєнного стану залишився на тимчасово окупованій території України в смт. Ялта, Мангушського району, Донецької області, перейшов на сторону окупанта та на теперішній час продовжує обіймати посаду «начальника караула 59 пожарно спасательной части государственного пожарно спасательного отряда пгт. Ялта Министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий днр» в структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф, а саме самопроголошеного, незаконного органу виконавчої влади так званої «днр», що знаходиться в смт. Ялта, Мангушського району, Донецької області на тимчасово окупованій території в адміністративних межах Донецької області, пов`язаної з виконанням організаційно розпорядчих функцій, чим продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. З урахуванням вищезазначеного, застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не достатнє для забезпечення виконання процесуальних обов`язків підозрюваним та запобігання встановленим ризикам. Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, внаслідок їх недостатньої дієвості, так як не зможуть попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

За приписами ст. 187 КПК України, слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик.

Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

У разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

27 лютого 2023 року т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За результатами розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, слідчою суддею ОСОБА_1 3 березня 2023 року було винесено ухвалу, якою дозволено т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 затримати підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, вищезазначена ухвала слідчого судді від 3 березня 2023 року щодо приводу ОСОБА_3 для участі у розгляді клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і не була виконана.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У той же час, Законом встановлена імперативна норма щодо обов`язкової участі підозрюваного у розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, що в свою чергу унеможливлює розгляд клопотання без обов`язкової участі підозрюваного.

У ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим всупереч вищевказаним нормам Закону не було забезпечено явку у судове засідання підозрюваного ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, приймаючи до уваги скорочені строки розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись загальними засадами кримінального провадження, а саме, принципом забезпечення права на захист, принципом змагальності сторін, принципами диспозитивності та рівності, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 219 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1