Справа № 473/3351/22
Номер провадження 1-кс/473/19/2023
УХВАЛА

Іменем України

"04" січня 2023 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , учасники процесу: прокурор ОСОБА_3 , слідча ОСОБА_4 , підозрювана ОСОБА_5 , її захисник адвокат ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська клопотання слідчої, яке погоджено з прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній в кримінальному провадженні №0000954 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Анастасіївка, Хабаровського району, Хабаровського краю, рф, українка, громадянка України, не працює, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000954.

04 січня 2023 року слідча звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про продовження підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового слідства, а саме до 20 лютого 2023 року.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 21.11.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, зокрема про те, що 19 листопада 2022 року близько 20.00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в АДРЕСА_1 в приміщенні будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, направлений на противоправне позбавлення життя ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, схопила кухонний ніж, який знаходився на столі та нанесла ним один удар в область черевної порожнини ОСОБА_7 , внаслідок чого останній помер від гострої крововтрати, травми черевної артерії.

В клопотанні слідча вказала, що 03.01.2023 керівником Вознесенської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до трьох місяців внаслідок складності, а саме до 20.02.2023.

22.11.2022 слідчим суддею підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, який закінчується 19.01.2023, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо, оскільки під час досудового розслідування необхідно: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертиз; повідомити сторонам кримінального провадження про завершення досудового розслідування, ознайомити потерпілих, підозрювану та її захисника з матеріалами кримінального провадження відповідно до вимог ст.290 КПК України; розглянути та вирішити можливі клопотання, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

В клопотанні слідчої вказано, що при обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 було встановлено як обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, так і наявність ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду. Встановлений ризик не зменшився, тому має бути врахований під час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання прокурор та слідча клопотання підтримали. Підозрювана та її захисник просили застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому ОСОБА_5 повідомила, що труп ОСОБА_7 саме вона виявила зранку в дворі свого будинку та повідомила про це поліцію самостійно. За їх вказівкою повернулася додому та накрила труп. Вказала, що дійсно під час конфлікту з потерпілим тримала ніж, на який впав потерпілий. На ножі вона крові не бачила. А потерпілий після цього пересувався.

Допитані за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не підтвердили покази, які надавали слідчій 20 листопада 2022 року, а також дані протоколів проведення слідчих експериментів від 21.11.2022 року. Вказали, що нічого не бачили та не пам`ятають. А первісні покази слідству надали під психологічним тиском з боку поліції та за вказівкою їх співробітників.

До матеріалів провадження слідча долучила результати проведення слідчих дій, що зафіксовані у відповідних протоколах, які були надані нею і під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 .

Нових доказів обґрунтованості підозри - слідчому судді надано не було. Зокрема не було надано висновків експертиз, зокрема і судово-медичної експертизи, яка є обов`язковою в даному провадженні з огляду на положення ч.2 ст.242 КПК України.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує правила, що закріплені в ст.199 КПК України. згідно із якою:

«1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою».

Доказів необґрунтованості підозри слідчому судді сторони не надали.

В п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив, що: «для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Початково дії ОСОБА_5 слідством кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України за відсутності відповідного висновку СМЕ.

Не виключено, що після отримання висновку експерта про причини смерті та механізм спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, а також даних інших експертиз, така кваліфікація може бути змінена та остаточно питання про кваліфікацію дій підозрюваної може бути вирішено лише після завершення досудового слідства.

Хоча ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не підтвердили покази, які надавали слідчій, та дані слідчих експериментів, з показів підозрюваної ОСОБА_5 , які та надала під час розгляду клопотання слідчим суддею, вбачається, що не виключається той факт, що саме вона спричинила ушкодження потерпілому ножем, який тримала в руках.

Отже на даний момент підозра є обґрунтованою, хоча дії підозрюваної і можуть бути поки що кваліфіковані не вірно з огляду на відсутність всіх висновків експертиз, що призначені в провадженні.

Тяжкість підори, про яку повідомлено ОСОБА_5 , свідчить про існування ризику переховування підозрюваної від слідства та суду. Проте прокурор та слідча не довели, що обставини провадження виправдовують подальше тримання підозрюваної під вартою.

Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини «Клішин проти України» від 23.02.2012 року підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

П.114 Рішення ЄСПЛ у справі «Темченко проти України» від 16/10/2015 року передбачає, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади. …тривале існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою умовою законності продовжуваного тримання під вартою, але із закінченням певного періоду часу такої підозри вже недостатньо.

Із усіх ризиків, які визначені ст.177 КПК України, існує лише ризик переховування від ОСОБА_5 від слідства та суду з огляду на тяжкість підозри, проте його можна уникнути шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, пунктом 21 Рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України» від 12 лютого 2015 року визначено, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою.

Слідчим суддею в ході розгляду провадження під час вирішення клопотання про продовження запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 встановлено лише один із ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування від слідства та суду.

Проте, прокурором не доведено того, що вказаному ризику не можливо запобігти шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Так, даних про те, що підозрювана переховувався від слідства чи суду - матеріали справи не містять та стороною обвинувачення такі докази надані не були.

ОСОБА_5 раніше не судима, має постійне місце проживання та житло, яке їй належить, характеризується позитивно за місцем проживання та негативно з боку поліції.

Проте тривале утримання під вартою ОСОБА_5 , яка до того ж є жінкою, за відсутності слідчих дій, які окрім як призначення експертиз, - не відбуваються, порушує її право на свободу та особисту недоторканість, гарантоване ст.12 КПК України.

З огляду на обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , доведеність одного ризиків, а також з огляду на дані про особу підозрюваної, слідчий суддя вважає, що встановленому ризику можна запобігти шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, в даному випадку цілодобового домашнього арешту.

Так згідно із ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.1 ст.115 КК України, які передбачає покарання у вигляді позбавленні волі, що допускає застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Окрім того, згідно із рішенням ЄСПЛ від 4 липня 2019 року у справі «Корбан проти України», а саме п.138 визначено, що: «138. … домашній арешт вважається з огляду на його рівень та суворість позбавленням волі у розумінні цього положення».

Законність права користування житлом, де проживає ОСОБА_5 була підтверджена в судовому засіданні та окрім цього адреса вказаного житла вказана як місце проживання підозрюваної в клопотанні та в копії її паспорту.

При цьому КПК України житло визначено як будь-яке приміщення, що перебуває в постійному чи тимчасовому володінні особи незалежно від його призначення і правового статусу та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також усі складові такого приміщення (ч.2 ст.233 КПК).

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 199, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчої, яке погоджено з прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 20 лютого 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 не залишати житло, де вона перебуватиме під домашнім арештом, - цілодобово, прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора, утримуватися від спілкування з особами, які мають статус свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні.

На підставі ч.3 ст.202 КПК України звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена на підставі п.2 та п.4 ч.1 ст.309 КПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1