Справа № 344/2272/23
Провадження № 1-кс/344/1003/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000040 від 05 травня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 за погодженням з прокурором, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, заступником начальника відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у місті Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040, відомості про яке 05 травня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Івано-Франківської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 жовтня 2022 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин (амфетамін), обіг яких обмежено, всупереч вимогам статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами і доповненнями, статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами та доповненнями, розуміючи, що діяльність, пов`язана із незаконним придбанням, перевезенням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропних речовин, обіг яких заборонено, є суспільно небезпечною, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19 жовтня 2022 року, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину (амфетамін), обіг якого обмежено, який зберігав з метою збуту.

Надалі ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, обіг яких обмежено, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, 19 жовтня 2022 року в другій половині дня, перебуваючи по вул. Кисилевської в м. Івано-Франківську за матеріальну винагороду збув психотропну речовину (амфетамін), що містилась у двох фольгових згортках ОСОБА_7 для подальшого збуту ОСОБА_8 .

У свою чергу, ОСОБА_7 придбану у ОСОБА_5 психотропну речовину цього ж дня збув за грошову винагороду в розмірі 5000 грн ОСОБА_8 .

Згідно висновку експерта, надана на дослідження речовина, придбана 19 жовтня 2022 року ОСОБА_8 у ОСОБА_7 , містить амфетамін, обіг якого обмежено в кількості 4,3526 грам.

Окрім цього, 16 грудня 2022 року ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин (амфетамін), обіг яких обмежено, прагнучи в такий спосіб незаконно збагатитися, розуміючи, що діяльність, пов`язана із незаконним придбанням, перевезенням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропних речовин, обіг яких обмежено є суспільно небезпечною, не пізніше 16 грудня 2022 року придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину (амфетамін), обіг якого обмежено, який зберігав з метою збуту.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, обіг яких обмежено, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, 16 грудня 2022 року в другій половині дня, перебуваючи по вул. Кисилевської в м. Івано-Франківську за матеріальну винагороду повторно збув психотропну речовину (амфетамін), що містилась в пластиковій банці зеленого кольору та у прозорій харчовій плівці, ОСОБА_7 для подальшого збуту ОСОБА_9 .

У свою чергу, ОСОБА_7 придбану у ОСОБА_5 психотропну речовину цього ж дня збув за грошову винагороду в розмірі 10000 грн ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта, надана на дослідження речовина, придбана 16 грудня 2022 року ОСОБА_9 у ОСОБА_7 , містить амфетамін, обіг якого обмежено в кількості 7,4087 грам.

Відповідно списку 2 таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи умисел на незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, обіг яких обмежено та особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, розуміючи, що указана діяльність суперечить вимогам статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, не пізніше 06 лютого 2023 року незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину - амфетамін, обіг якої обмежено, та канабіс, обіг якої заборонено та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів.

Незаконно придбані ОСОБА_5 психотропні та наркотичні речовини амфетамін і канабіс останній не пізніше 06 лютого 2023 року незаконно переправив до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 та у гаражне приміщення № НОМЕР_1 , що у кооперативі «Сателіт» по вул. Гната Хоткевича, 44А в м. Івано-Франківську, де незаконного зберігав з метою збуту.

Вказані психотропні та наркотичні засоби ОСОБА_5 зберігав до моменту їх виявлення під час проведення обшуку та огляду працівниками ДБР.

07 лютого 2023 року під час обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що у кооперативі «Сателіт» по вул. Гната Хоткевича, 44А в м. Івано-Франківську, було вилучено полімерний пакет з логотипом «Вишиванка», об`ємом більше двох літрів, в середині якого міститься кристалічна порошкоподібна речовина білого кольору; великий полімерний згорток, в середині якого міститься кристалічна порошкоподібна речовина білого кольору; пристрої для фасування та зважування наркотичних речовин.

Під час проведення огляду ділянки поряд із будинком № 179 по вул. Гетьмана Мазепи, 179 вилучено поясну сумку типу «бананка», в середині якої містились полімерний зіп-пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору; 3 (три) полімерні згортки із вмістом кристалічної порошкоподібної речовини білого кольору; полімерний згорток із вмістом кристалічної порошкоподібної речовини жовтого кольору; зіп-пакети із вмістом 20 (двадцяти) фольгових згортків, в середині яких міститься кристалічної порошкоподібної речовини жовтого кольору; зіп-пакет із вмістом 29 (двадцяти дев`яти) фольгових згортків, в середині яких міститься кристалічної порошкоподібної речовини білого кольору.

Вказану поясну сумку типу «бананка», ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_5 викинув через балкон із квартири АДРЕСА_2 з метою не бути викритими правоохоронними органами.

Окрім цього, за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено пристрої для фасування та зважування наркотичних речовин.

Так, у відповідності до висновку експерта №КСЕ-19/109-23/1696 від 09 лютого 2023 року встановлено, що порошкоподібна кристалічна речовина білого кольору вилучена в гаражному приміщені № НОМЕР_1 , що у кооперативі «Сателіт» по вул. Гната Хоткевича, 44А в м. Івано-Франківську, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, - амфетамін в кількості 332,08 грама.

Відповідно до таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженій наказом МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року, в редакції наказу МОЗ України від 29 липня 2010 року № 634, амфетамін в кількості 15 і більше грам є особливо великим розміром.

Свідченням умислу ОСОБА_5 на збут психотропної речовини, обіг якої обмежено, амфетаміну, є вилучення за адресою його проживання у м. Івано-Франківську електронних ваг точного виміру, а також великої кількості розфасованих і готових до збуту згортків з психотропною речовиною, обіг якої обмежено, амфетамін.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

У сукупності ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

07 лютого 2023 року о 21 год. 40 хв. ОСОБА_5 в порядку

статті 208 Кримінального процесуального кодексу України був затриманий працівниками правоохоронного органу за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гната Хоткевича, 44А.

08 лютого 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Івано-Франківської області, громадянину України, за національністю українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому, не адвокату, не депутату, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, а саме: в незаконному зберіганні з метою збуту та збуті психотропних речовин, збуті психотропних речовин вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 Кримінального кодексу України.

09 лютого 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено нову підозру в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, а також у незаконному приданні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, найбільш вагомими серед яких є:

- протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протокол огляду ділянки поряд із будинком АДРЕСА_4 ;

- протокол допиту в якості свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протокол обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Сателіт» по вул. Гната Хоткевича, 44А у м. Івано-Франківську;

- висновок експерта № КСЕ-19/109-23/1696 від 09 лютого 2023 року;

- протокол за результатами проведення НСРД;

- інші матеріали кримінального провадження.

Вказані матеріали є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу психотропних речовин, вчинених з корисливим мотивом, один із яких, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, належить до категорії тяжких, а інший - до категорії особливо тяжких злочинів.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні захисник підозрюваного пояснила, що підозра є необґрунтованою, ризики нічим не підтверджені та недоведені, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є передчасним та недоцільним, просила застосувати до підозрюваного більш м`якіший запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до статті 29 Конституції України, статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 pоку, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства, кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

За змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною першою статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини другої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо за наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка за суттю представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у частині першій статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які існують та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункти перший, третій, четвертий та п`ятий вказаної статті.

Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини:

пункт 1 - переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

пункт 3 - незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експертів, а саме впливати на підозрюваного ОСОБА_7 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні № 0000082, на свідка ОСОБА_11 та інших свідків щодо зміни наданих показів.

пункт 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Крім того, органом досудового розслідування на даний час не встановлені інші співучасники вчинених ОСОБА_5 злочинів, зокрема, особи, що надавали йому психотропні речовини для їх протиправного збуту, що є важливим фактором для обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки при триманні підозрюваного під вартою доступ до нього інших співучасників є обмежений і в такий спосіб у держави є можливість забезпечити йому безпеку, так як підозрюваний перебуває під контролем держави.

пункт 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не навчається, не має постійного місця праці, джерело існування невідоме та з метою отримання коштів може знову вчиняти злочини, пов`язані зі збутом психотропних речовин.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду ділянки поряд із будинком АДРЕСА_4 ; допитом в якості свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Сателіт» по вул. Гната Хоткевича, 44А у м. Івано-Франківську; висновком експерта № КСЕ-19/109-23/1696 від 09 лютого 2023 року; протоколами за результатами проведення НСРД; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження і оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Отже, на стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази в їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу психотропних речовин, вчинених з корисливим мотивом, один із яких, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, належить до категорії тяжких, а інший - до категорії особливо тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, належить до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, дані ризики наявні та існують.

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором, доведено наявність ризиків, які існують та дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, тому слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не зможе забезпечити цілей кримінального провадження і не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органів досудового розслідування та до суду не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, на думку слідчого судді, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Обрання запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу, є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного постійного місця роботи або джерел його доходів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.

Щодо доводів сторони захисту, що слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, то слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У той же час обставини, що зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрюваного, і не виключають наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного з огляду на конкретні обставини справи.

Також слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні або зменшились та/або наявність інших підстав для застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором доведено наявність ризиків, які існують та дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, тому слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не виправдовує себе та не зможе забезпечити цілей кримінального провадження і не здатний запобігти встановленим судом ризикам.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість злочинів, характеризуючи особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, відсутність джерела доходів, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами, вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Разом із тим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (частина третя статті 183 Кримінального процесуального кодексу України).

При цьому, згідно пункту 5 частини четвертої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину у сфері обігу психотропних речовин, тому слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави слід не визначати.

За змістом частини другої статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Таким чином, строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання підозрюваного, а саме з 07 лютого 2023 року.

Підсумовуючи все вищенаведене, слідчий суддя вважає, що поза розумним сумнівом більш м`які запобіжні заходи не зможуть у повній мірі запобігти наведеним ризикам, що існують, а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження, тому клопотання підлягає до задоволення і слід застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання (тобто з 07 лютого 2023 року) до 07 квітня 2023 року включно, але виключно в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Виходячи з викладеного, відповідно до ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 квітня 2023 року включно, але виключно в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з 07 лютого 2023 року.

Тримання під вартою ОСОБА_5 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Строк дії ухвали до 07 квітня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 13 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1