Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/1219/23
Провадження №1-кс/711/414/23
У Х В А Л А

02 березня 2023 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Придніпровського райсуду м. Черкаси ОСОБА_5 , подану 28.02.2023 по справі за скаргою ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора, -

в с т а н о в и в :

У провадженні слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 знаходиться скарга ОСОБА_4 , у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора.

Разом з тим, 28.02.2023 ОСОБА_4 подав заяву про відвід слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 від розгляду справи № 711/1219/23 за його скаргою.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчий суддя ОСОБА_5 брав участь у розгляді справи № 711/916/23 (номер провадження 1-кс/711/308/23) та на власний розсуд ухвалив рішення, що є порушенням ст. 55 КПК України.

Відповідно до заяви від 05.02.2023 прокурор не виніс вмотивовану постанову, а надав формальну відповідь, яка не мала критеріїв дослідження у судовому порядку.

На його думку, слідчий суддя ОСОБА_5 не дослідив матеріали кримінального провадження на предмет, чи встановлювалось слідством щодо матеріальної і моральної шкоди, а лише взяв ухвалу суду від 17.08.2021 та з формальних міркувань робив висновок, не звернувши уваги на висновок суду у цій ухвалі суду.

Щодо повторного призначення судді ОСОБА_5 для розгляду скарги щодо одного і того ж предмета, вважає, що це було зфальшовано в автоматичному розподілі.

Заявник також вказує, що суд не може давати оцінку обставинам, що предметом відводу є ухвалене рішення, постільки достатньо того, як відносяться судді до ОСОБА_4 . Крім того, звертає увагу, що предметом відводу є прискіпливе ставлення суддів, судді діють завідомо упереджено, що і викликає сумнів складу суду, а тому він заявляє відвід слідчому судді ОСОБА_5 від розгляду його скарги (судова справа № 711/1219/23).

Вказана вище заява прийнята та призначена до судового розгляду.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. 01.03.2023 подав заяву про відвід судді ОСОБА_1 та про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , оскільки вказана заява є необґрунтованою і у ній не зазначені обставини, які передбачені ст. 76 КПК України.

У судове засідання слідчий суддя ОСОБА_5 не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд прийшов до висновку, що їхня неявка не перешкоджає вирішенню заяви про відвід слідчого судді.

Крім того, судом, радячись на місці залишено без розгляду заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_1 , оскільки, заявлення відводу судді, який розглядає відвід слідчому судді, а отже не здійснює повноваження слідчого судді у даному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь слідчого судді у провадженні, КПК України не передбачає. Заявлення такому судді відводів можна розцінювати як зловживання правом на відвід, з метою затягування кримінального провадження та, діючи відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, залишати такі заяви без розгляду (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2016 р. N 223-1650/0/4-16 «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні»).

Заслухавши доводи прокурора та враховуючи думку заявника, дослідивши наявні матеріали справи № 711/1219/23, суддя вважає, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 27.02.2023 до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_4 , у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 27.02.2023, слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 , у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений для розгляду судової справи № 711/1219/23 (провадження № 1-кс/711/402/23) за вказаною скаргою.

Ухвалою від 28.02.2023 відкрито судове провадження за скаргою ОСОБА_4 та призначено її до судового розгляду.

Між тим, 28.02.2023 ОСОБА_4 подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду вказаної справи, оскільки, як на його думку, наявні обставини, які викликають сумнів у його неупередженості та у зв`язку з неправильним визначенням складу суду для розгляду справи за його скаргою.

Підстави для відводу визначені ст.ст. 75-76 КПК України. Так, статтею 75 КПК України визначені вичерпні підстави для відводу слідчого судді, судді у кримінальному провадженні. Слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, частиною першою статті 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Суд звертає увагу заявника на те, що визначення слідчого судді ОСОБА_5 для розгляду даного провадження здійснювалося Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідної скарги за принципом випадковості та у хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ, що узгоджується з приписами ч. 3 ст. 35 КПК України.

Розподіл вказаної судової справи слідчому судді ОСОБА_5 був здійснений у день її реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

До того ж, Закон України «Про судоустрій та статус суддів» гарантує кожному захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Конституцією України передбачено закріплення однієї з найважливіших гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи - це право на судовий захист.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Разом з тим, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року є правовою основою функціонування та діяльності міжнародного судового органу - Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Україною Конвенцію ратифіковано 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції».

Зі змісту статті 1 Конвенції вбачається, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I Конвенції.

Що стосується наявності у ОСОБА_4 сумнівів у неупередженості слідчого судді, слід зазначити, що наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Крім того, Європейський суд з прав людини досить вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини в першу чергу виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади.

Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

Право на справедливий судовий розгляд є процесуальним правом кожної людини, чиї права порушені, не визнані чи оспорюються. Суть цього права полягає у тому, що, по-перше, воно є правом для захисту інших прав, а по-друге, це право має власну самодостатню цінність як складовий елемент принципу верховенства права.

Таким чином, перевіривши доводи заяви ОСОБА_4 про відвід, судом не встановлено жодних обставин, які б давали підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_5 . До того ж, незгода із прийнятими суддею рішеннями, зокрема і у інших справах, не є підставою для відводу у цій справі.

Крім того, саме під час розгляду справи за скаргою, слідчим суддею (судом) вживаються заходи щодо виклику всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи у судове засідання, за результатами розгляду справи надається оцінка всім наявним доказам, зокрема і на предмет їх належності та допустимості, а також приймається відповідне судове рішення, яке може бути оскаржене у випадках, передбачених законом. Незгода із прийнятими суддею рішеннями не є підставою для його відводу. Також, слід зазначити, що судові помилки щодо процедури судового розгляду у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки доказів, свідчень можуть вирішуватися за допомогою апеляції.

За таких обставин, заявлений відвід не підлягає до задоволення, оскільки є необґрунтованим та безпідставним. На думку судді, заявником не доведено, що розгляд справи слідчим суддею ОСОБА_5 може ймовірно призвести до ухвалення незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення. Вказані заявником обставини являються його суб`єктивною думкою і не є такими, що викликають сумнів у неупередженості судді.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 75, 76, 81, 83, 372, 376 КПК України суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1