Справа №521/2235/23
Провадження 1-кп/521/1111/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з секретарем - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000535 від 02.12.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньо-спеціальною освітою, ФОП (роздрібна торгівля), перебуваючого у цивільному шлюбі та маючого дитину-немовля ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 22 жовтня 2022 року приблизно о 15 годині 22 хвилини, більш точного часу не встановлено, він під приводом здійснення ремонту побутової техніки, а саме бензинового генератора «IRON ANGEL», прибув до домоволодіння ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час здійснення огляду бензинового генератора «IRON ANGEL», належної ОСОБА_4 , ОСОБА_3 запропонував останньому зробити блок автоматичного відключення генератора при відновленні електроживлення, який коштує 1500 гривень, а останній зазначив, що може зібрати за значно меншу ціну, на що потерпілий погодився.

Надалі, а саме 23 жовтня 2022 року ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_4 , що знайшов комплектуючу запчастину, яка коштує 2200 грн. а також останній додав, що необхідно перерахувати йому грошові кошти на банківську карту ПАТ КБ «ПриватБанку» за № НОМЕР_2 , яка належить його дружині ОСОБА_5 для придбання потрібної запчастини, на що потерпілий будучи введеним в оману щодо справжніх цілей ОСОБА_3 погодився і перерахував йому грошові кошти на вищевказану банківську картку.

В подальшому, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення майнової шкоди власнику і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 2200 гривень, при цьому не здійснив ніяких спроб знайти та закупити необхідні для ремонту комплектуючі деталі та проведення ремонту в цілому.

Далі, ОСОБА_3 на телефонні дзвінки ОСОБА_4 не відповідав, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду на загальну суму 2200 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого (підозрюваного) від 30.01.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). ОСОБА_3 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини. Крім того, ОСОБА_3 згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_3 його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту також додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 від 29.01.2023 року з якої вбачається, що потерпілий згоден із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і надає згоду на розгляд обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному провадженні. З обмеженнями права на апеляційне оскарження потерпілий ОСОБА_4 ознайомлений.

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, тобто без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники судового провадження (обвинувачений (підозрюваний), його захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.

Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_3 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України кримінальним проступком; особу ОСОБА_3 , його вік (34 роки), стан здоров`я (відомості про хронічні захворювання чи наявність інвалідності відсутні); те, що особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває; сімейний стан, а саме те, що особа перебуває у цивільному шлюбі та відповідно до наданих матеріалів досудового розслідування має на утриманні дитину-немовля (доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ); те, що ОСОБА_3 працездатний та працює (ФОП); в силу ст. 89 КК України не судимого; те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні, відсутні тяжкі наслідки внаслідок вчинення кримінального проступку; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

13.02.2023 року ОСОБА_3 звернувся до канцелярії суду із заявою про можливість призначення останньому покарання у виді штрафу, із розстрочкою виплати такого штрафу.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального проступку, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_3 , який зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте відсутні відомості про його місячний дохід, а також розмір штрафу (який призначається судом як вид покарання) та який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, у зв`язку з чим приходить до висновку, що сплата ОСОБА_3 штрафу в розмірі 34 (тридцяти чотирьох тисяч) гривень одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, тому суд на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 виплату штрафу із розстрочкою певними частинами строком на 1 (один) рік.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження, не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

У відповідності до положень частини 4 статті 107 КПК України та враховуючи, що судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів під час судового розгляду не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 107, 370, 373, 374 КПК, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату штрафу із розстрочкою певними частинами строком на 1 (один) рік, наступними платежами: перші 10 (десять) місяців кожного місяця по 3000 (три тисячі) гривень, останні два місяці (одинадцятий та дванадцятий) по 2000 (дві тисячі) гривні.

До набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не обирати.

Речовий доказ, відповідно до постанов дізнавача від 19.12.2022 року та 25.10.2022 року, а саме:

- один скріншот з додатку «ПриватБанку» на якому вказано суму, дату та час, коли ОСОБА_3 потерпілий здійснив переказ грошових коштів у сумі 2200 гривень - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000557 від 02.12.2022 року;

- чотири скріншоти, які містять переписку між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000557 від 02.12.2022 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1