КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18.07.2022, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 24.04.2022 близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпивали алкогольні напої біля магазину «ЕКО-маркет», що за адресою: м. Київ, вул. Є. Харченка 65.

В подальшому між вказаними особами розпочався словесний конфлікт і ОСОБА_11 від`їхав до АДРЕСА_2 на велосипеді, який належить ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 наздогнали ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_11 , який в цей час впав з велосипеду і лежав на асфальтованому покритті, та почав наносити хаотичні удари ногами по голові та тулубу потерпілому ОСОБА_11 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді саден обох стегон, попереку та тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забійної рани скроневої-потиличної ділянки справа, правої вушної раковини, слизової оболонки верхньої губи; синців на фоні набряку м`яких тканин - навколо правого ока, верхньої губи, спинки носа, лобної ділянки справа; саден в лобній ділянці справа; переломів кісток носу зі зміщенням уламків, верхньої стінки лівої гайморової пазухи, перелому рішитчатої кістки; епідурального крововиливу над правою лобною долею, крововиливу в праву лобну долю головного мозку.

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 покарання у виді 5 років позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін. Також просить дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що суд необґрунтовано дійшов до помилкового висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, оскільки це суперечить принципу справедливості покарання та не відповідає його меті. Вказує, що суд не надав належної оцінки суспільній небезпеці особи обвинуваченого та вчиненого кримінального правопорушення, зокрема тому факту, що безпосередньо перед вчиненням злочину ОСОБА_6 розпивав алкогольні напої в громадському місці. Звертає увагу, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання - щире каяття, оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних, які б підтверджували наявність такої обставини. Зазначає, що суд у вироку незаконно послався на принцип диспозитивності, оскільки при визначенні виду та розміру покарання, вирішенні питання про можливість звільнення обвинуваченого від його відбування, суд не обмежується позицією прокурора в судових дебатах.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_12 покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, наявності обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно визначив йому розмір покарання в межах санкції статті та обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також, суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 положень ст.75 КК України врахував позицію прокурора, який в судових дебатах просив суд призначити обвинуваченому покарання із звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України.

На думку колегії суддів, перевиховання ОСОБА_6 та забезпечення дотримання ним вимог закону в майбутньому можливо досягти шляхом покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, та перебування обвинуваченого протягом 1 року іспитового строку під загрозою направлення для відбування покарання у разі їх невиконання, систематичного вчинення адміністративних правопорушень або вчинення нового кримінального правопорушення.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованими та узгоджуються з вимогами ст.75 КК України.

Будь-яких обмежень щодо застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд безпідставно врахував наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щирого каяття, не ґрунтуються на матеріалах справи, з яких вбачається, що під час судового розгляду обвинувачений визнав висунуте йому обвинувачення, дав критичну оцінку своєї протиправної поведінки.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення ОСОБА_12 покарання до реального відбування не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18.07.2022 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3