Справа № 951/66/23
Провадження №1-кп/951/22/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року смт Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 5 січня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, укладену 24 січня 2023 року,

у с т а н о в и в:

в період часу з 05 жовтня 2022 року по 01 січня 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де він проживає спільно із своєю сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчиняв психологічне насильство щодо своєї сестри ОСОБА_6 , що як наслідок призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.

Так, 05 жовтня 2022 року близько 09 години 00 хвилин, 06 жовтня 2022 року близько 22 години 00 хвилин, 07 жовтня 2022 року близько 12 години 00 хвилин, за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що завдає психологічних страждань, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_6 , а саме: ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, але реальних дій, щодо реалізації своїх погроз не вчиняв.

За вказаними фактами постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2022 року у справі №951/627/22 (провадження №3/951/535/2022), ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Незважаючи на те, що Козівським районним судом Тернопільської області на ОСОБА_7 за неодноразові адміністративні правопорушення, було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, останній на шлях виправлення не став, а 30 листопада 2022 року близько 19 години 30 хвилин по місцю спільного проживання в с.Козівка, ОСОБА_4 , діючи умисно та усвідомлюючи, що своїми діями завдає психологічних страждань своїй сестрі ОСОБА_6 , він повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_6 , в ході якого ображав її нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск, словесно погрожував фізичною розправою, чим могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Окрім того, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 30 грудня 2022 року близько 22 години 00 хвилин, розуміючи що його дії є протиправними, діючи умисно, усвідомлюючи, що своїми діями завдає психологічних страждань своїй сестрі ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_6 , в ході якого ображав її нецензурними словами, чинив моральний і психологічний тиск, словесно погрожував фізичною розправою.

Надалі, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 не бажаючи ставати на шлях виправлення, 31 грудня 2022 року близько 20 години 00 хвилин перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи, що завдає психологічних страждань, знову вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_6 , в ході якого ображав її нецензурними словами, чинив моральний і психологічний тиск, словесно погрожував фізичною розправою.

За вказаними фактами, постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 05 січня 2023 року у справі № 951/12/23 (провадження №3/951/28/2023) ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Незважаючи на те, що Козівським районним судом Тернопільської області на ОСОБА_4 , неодноразово накладались адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, останній на шлях виправлення не став, та повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо ОСОБА_6 .

Зокрема, 05 січня 2023 року ОСОБА_6 , звернулась в ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з приводу того, що її брат ОСОБА_4 , 01 січня 2023 року близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем їх спільного проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно вчинив відносно неї психологічне насильство, яке проявились у тому, що ОСОБА_4 , висловлювався у її сторону нецензурними словами, словесно принижував та погрожував їй фізичною розправою.

Відомості за вказаним фактом 05 січня 2023 року внесено до ЄРДР за №0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Вказаними неодноразовими та систематичними діями впродовж тривалого часу, ОСОБА_4 заподіяв своїй сестрі ОСОБА_6 систематичних психологічних страждань, що виразилось в погіршенні якості її життя.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_6 .

На підставі ч.1 ст.471 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення між сторонами кримінального провадження, укладена 24.01.2023 між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 ..

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та зобов`язався беззаперечно визнати свою винуватість в цьому діянні під час судового провадження.

Під час укладення угоди про примирення потерпіла ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 узгодили міру покарання останнього за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та й сам обвинувачений просили суд затвердити укладену 24.01.2023 угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні вказала на те, що наслідки затвердження угоди про примирення їй зрозумілі, просить затвердити зазначену угоду.

Розглядаючи в порядку ч.3 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про примирення.

Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, враховуючи особу обвинуваченого, який примирися із потерпілою стороною, щиро розкаявся у вчиненому, суд дійшов до висновку що угоду про примирення, слід затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 473 - 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про примирення, укладену 24 січня 2023 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000014 від 5.01.2023.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1