Справа №345/906/23
Провадження № 1-кс/345/143/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степанівка Калуського району, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, у особливо великих розмірах, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Підставами вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні є те, що він усвідомлюючи неминучість настання покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може виїхати за межі Калуського району чи за межі території України з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення або ж з вказаною метою чинити тиск на вказаних учасників кримінального провадження.

Так, підозрюваний в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ніде не працює, без постійного джерела доходів і тому існують підстави вважати, що він може продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо нього покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, необхідність запобігання незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також необхідність запобігання вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Тому слідчий клопоче про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий працівниками Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області 25.02.2023 о 16.13 годин за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, в порядку ст. 208 КПК України.

Факт надання підозрюваному та його захиснику копій клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, більше ніж за три години до по початку розгляду цього клопотання слідчим суддею, підтверджується підписом підозрюваного та захисника на примірнику клопотання, поданому суду.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених в ньому підстав та просив клопотання задоволити, оскільки ОСОБА_4 на даний час обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та на даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначені слідчим в клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з врахуванням того, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, сприяє розкриттю кримінального правопорушення, самостійно прибув до органів поліції. Також вказав, що у разі, якщо суд все ж таки прийде до переконання обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то просить суд визначити останньому мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, який просить задоволити клопотання слідчого у зв`язку з існуванням, визначених ст.177 КПК України, ризиків; думку захисника, підозрюваного, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч.3 ст.307 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, у особливо великих розмірах.

Досудовий розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863-XVI від 08.07.1999, вирішив зайнятися незаконним збутом особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, обіг яких заборонено.

З цією метою ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідування дату та час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан- 1-он), після чого зберігав її в лісовому масиві поблизу с. Сівка-Калуська Калуської ТГ Калуського району, з метою збуту.

В ході проведення огляду місця події від 25.02.2023 на ділянці лісу поблизу с. Сівка-Калуська Калуської ТГ Калуського району за координатами 49,010683 24,18502 виявлено та вилучено полімерний пакет з металевою ємністю, в якій містилась кристалічна речовина блідо-рожевого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-23/2617-НЗПРАП від 26.02.2023 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Кількість особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 162,7017 грама.

26 лютого 2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Степанівка, Калуського району, зареєстрованого АДРЕСА_1 та жителю АДРЕСА_2 , раніше не судимому, затриманому у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, повідомлено та вручено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (а.с.69-71,50-53).

Вказана підозра обґрунтовується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.02.2023, висновком експерта № СЕ-19/109-23/2617-НЗПРАП від 26.02.2023, протоколом огляду місця події від 25.02.2023 на ділянці лісу поблизу с. Сівка-Калуська Калуської ТГ Калуського району за координатами 49,010683 24,18502, протоколом допиту підозрюваного та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Згідно п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що підозрюваний, перебуваючи на волі може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 .

До того ж, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим також враховує особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, те, що він ніде не працює, не має постійного доходу, не одружений, утриманців не має, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, а тому він схильний до суспільно-небезпечної поведінки, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого або прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б були підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

На думку слідчого судді, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора, матеріали клопотання не містять. Таких даних не здобуто і в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом, за винятком випадків, що містяться у ч.4 цієї статті.

Частиною 4 ст.184 КПК України передбаченого, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Що стосується визначення застави обвинуваченому ОСОБА_4 , то суд враховує те, що інкримінований обвинуваченому злочин, є особливо тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому на підставі п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає, що у даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205,376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степанівка, Калуського району, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, запобіжний захід - тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 16.13 годин 25.02.2023 до 16.13 годин 25.04.2023 включно, без права внесення застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань № 12».

Контроль за виконанням ухвали покласти на Калуську окружну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня проголошення, а підозрюваним - протягом 5 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено о 08.20 годин 02.03.2023.

Слідчий суддя: