Справа № 734/2211/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/311/23
Категорія - продовження строків тримання під вартою Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю учасників провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника - адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою суду, яку було постановлено під час розгляду кримінального провадження внесеного за № 0001099 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР)

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, - до 14 квітня 2023 року включно.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, - до 14 квітня 2023 року включно.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, - до 14 квітня 2023 року включно.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення, зокрема, щодо обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 тяжкістю інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також з огляду на наявність та продовження існування заявлених у клопотанні прокурора ризиків (переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення), які обґрунтовують тримання обвинуваченого під вартою. При цьому суд зауважив, що відсутні законні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , вчинене із застосуванням насильства.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , просить скасувати вказану ухвалу суду про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Апелянт стверджує, що:

- Клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, а також в порушення ч.3 ст. 184 КПК України не містить додатків, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання;

- Стороні захисту, в супереч ч.2 ст. 184 КПК України, не були надані копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Вказані обставини залишились без належної уваги суду, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

- Докази на які посилається прокурор, не підтверджують вину ОСОБА_10 , а відтак відсутні обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, які підлягають доказуванню стороною обвинувачення та встановленню судом при розгляді клопотання.

- Рішення суду є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим, оскільки не містить посилання на докази, а також неврахування окремих доказів. При цьому, звертає увагу, що аналогічні рішення ухвалюються судом вже протягом більше як два роки, без дослідження жодного доказу.

- Судом проігнороване клопотання сторони захисту щодо дослідження речових доказів, документів, показань, на які посилається прокурор та допиту свідків, що унеможливлює спростування або підтвердження обґрунтованості підозри.

Не погоджуючись з ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій фактично ставить питання про скасування вказаної ухвали суду, як незаконної. Переконаний, що як досудове розслідування так і судовий розгляд продовжується з порушенням кримінального процесуального законодавства та на основі штучно створених обвинувачень. Апелянт звертає увагу, що в умовах СІЗО знаходиться вже близько трьох років.

В засіданні апеляційного суду захисники підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити на підставі викладених в них доводів. Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи, що у разі зміни запобіжного заходу усі обвинувачені можуть уникнути правосуддя, скоїти новий злочин, вплинути на свідків і потерпілих. Ризики, що обвинувачені, знаходячись на волі, можуть вчинити саме так, не зменшились.

Щодо тривалості судового провадження, то прокурор надав суду довідку про його перебіг, з якої вбачається, що всього по справі було проведено 74 судові засідання. З них в 33 випадках розгляд справи було відкладено з ініціативи сторони захисту. В інших випадках відкладення справи відбулось у зв`язку з бойовими діями на території області, відключенням електроенергії, недоставкою обвинувачених в суд із-за пошкодження шляхів сполучень унаслідок бойових дій. Зокрема, відкладення судових засідань тільки у 8 випадках мало місце із-за неявки в суд адвоката ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_9 був видалений з зали судових засідань у зв`язку з порушенням порядку. Його інтереси в судовому засіданні представляв адвокат ОСОБА_8 .

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що обидві апеляційні скарги не підлягають задоволенню у зв`язку наступним.

ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачуються в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який відноситься до особливо тяжких. Поза сумнівом, що обвинувачені, побоюючись суворості покарання у разі доведення їхньої вини, намагатимуться уникнути правосуддя. Це є підставою для продовження строку тримання їх під вартою. Необхідність такого тримання з достатньою повнотою обґрунтована місцевим судом.

Крім того, по справі не виконано усього комплексу необхідних процесуальних дій, зокрема, не допитані ряд свідків. Неможливість їхнього допиту зумовлена, в тому числі, вимушеним відкладенням судових засідань із-за поведінки сторони захисту (33 випадки) та іншими обставинами, пов`язаними з веденням бойових дій. Колегія суддів констатує, що ризики впливу на свідків з боку обвинувачених залишаються актуальними.

Сторона захисту бере безпосередню участь в розгляді кримінального провадження по суті, тому твердження про ненадання їй копій процесуальних документів є надуманими, оскільки сторона захисту у повній мірі ознайомлена з матеріалами кримінального провадження. Щодо доказів, які покладені судом в обґрунтування судового рішення, то закон не передбачає ступеню глибини їхнього описання в судовому рішенні даної категорії. Суд в даному випадку, користуючись наданими йому дискреційними повноваженнями, ухвалив судове рішення на підставі представлених йому доказів, які він вже дослідив, та внутрішнього переконання.

З наведених вище підстав колегія суддів відхиляє довід сторони захисту про надмірну тривалість судового провадження і зокрема констатує, що вимога адвоката ОСОБА_8 , висловлена ним в судовому засіданні про зміну запобіжного заходу його підзахисному, фактично поставлена у прямий причинний зв`язок з неможливістю цього адвоката взяти участь в судових засіданнях, що позбавлене логіки.

Щодо застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, то сторона захисту не навела ніяких гарантій належної процесуальної поведінки обвинувачених у разі застосування таких запобіжних заходів.

Оскаржуване судове рішення є законним, вмотивованим і обґрунтованим, зміні чи скасуванню воно не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2023 року про продовження строку втримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4