КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/728/2023 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року у кримінальному провадженні №0000158 від 18.02.2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру від 30.08.2022 року у кримінальному провадженні № 0000158 від 18.02.2021 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що доводи та підстави, з яких захисник просив скасувати повідомлення про підозру від 30.08.2021 року не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, також слідчий суддя зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення та спосіб вручення його відповідає вимогам кримінально процесуального закону, а відтак підстав для задоволення скарги про скасування не має.

В апеляційній скарзі адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він був позбавлений можливості з позаплановим та аварійним вимкненням електроенергії подати своєчасно апеляційну скаргу. Також просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката задовольнити та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 30.08.2022 року за ч.4 ст. 190 КК України, в рамках кримінального провадженні № 0000158 від 18.02.2021 року. По суті апеляції захисник зазначає, що ОСОБА_8 не є підозрюваним, так як повідомлення про підозру його довірителю вручене з порушенням вимог КПК України; повідомлення про підозру не містить фактичних обставин подій; відсутність складу злочину в діях ОСОБА_8 .

Захисник наголошує на тому, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що був порушений порядок вручення підозри його підзахисному ОСОБА_8 , який проживав за межами країни з 2018 року про що було відомо органу досудового розслідування і вони не використовували можливості міжнародної допомоги. За інформацією Держаної прикордонної служби України підозрюваний ОСОБА_8 , 06.10.2018 року перетнув державний кордон в напрямку «Виїзд» в пункті пропуску ЧОП (ТИСА) та до теперішнього часу державний кордон в напрямку «В`їзд» не перетинав. Окрім того вказує, що на момент вручення органом досудового розслідування в порядку ч.2 ст.135 КПК України повідомлення про підозру через доньку ОСОБА_9 останній з нею за вказаною адресою не проживає з 1995 року.

Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання адвоката ОСОБА_7 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його, з огляду на те, що останній з позаплановим та аварійним вимкненням електроенергії не зміг своєчасно подати апеляційну скаргу. При цьому колегія суддів з метою забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення враховує практику ЄСПЛ, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо: пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом ст. 135 КПК України, порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 30.08.2022 року старшим слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні - начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України. Оскільки за викликом поштового зв`язку в серпні 2022 року до органів досудового розслідування ОСОБА_8 не з`являвся, повідомлення про підозру останньому було вручено слідчим за місцем проживання останнього його повнолітній дочці - ОСОБА_9 .

10 листопада 2022 року захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 подав до Святошинського районного суду міста Києва скаргу про скасування вказаного повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 22 листопада 2022 року у задоволенні вказаної скарги захисника відмовлено.

Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим в повній мірі погоджується і колегія суддів, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості та вручено у спосіб передбачений ст. ст. ч.1 ст.278, 111, 135 КПК України для вручення повідомлень у зв`язку із не встановленням місця перебування підозрюваного, що спростовує доводи апелянта про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 вручено з порушенням вимог ст.278 КПК України і він не має статусу підозрюваного.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри за ч.4 ст. 190 КК України, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.190 КК України, колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у її розумінні практики Європейським судом з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, що в свою чергу і спростовує доводи апелянта, про те, що повідомлення про підозру не містить фактичних обставин подій.

Водночас колегія суддів зважує на те, що адвокат жодних документів які б підтверджували місце проживання ОСОБА_8 за межами України не надав, що спростовує його доводи про обізнаність органом досудового розслідування про місця знаходження ОСОБА_8 . При цьому договір від 27.09.2022 року між адвокатом і ОСОБА_8 укладений з зазначенням адреси АДРЕСА_1 . За цією ж адресою проживає ОСОБА_9 - донька. Доказів того, що ОСОБА_8 виписаний по місцю своєї реєстрації адвокатом також надано не було.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру від 30.08.2022 року у кримінальному провадженні № 0000158 від 18.02.2021 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4