Справа № 953/1800/23
н/п 1-кс/953/1923/23
"22" березня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника адвоката ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України,
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який продовжений у встановлений законом порядку.
У ході досудового розслідування встановлено, що у громадянина України ОСОБА_6 , який перебував на території м. Харкова, у невстановлений період часу, проте не раніше 24 лютого 2022 року, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, а також у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.
Так ОСОБА_6 у невстановлений час був завербований представниками спецслужби РФ та, переслідуючи мету допомоги державі-агресору РФ, виконував злочинні завдання, надані представником РФ, спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, окрім того, у період часу з 26 травня 2022 року по 29 липня 2022 року здійснював допомогу в проведенні представниками РФ підривної діяльності проти України.
Органом досудового розслідування встановлено, що 26 травня 2022 року ОСОБА_6 вступив до лав ЗСУ - у військову частину НОМЕР_1 на посаду бойового медика стрілецької роти.
Так, у період часу з 26 травня 2022 року по 29 липня 2022 року ОСОБА_6 , виконуючи бойові завдання в складі батальйону на території Харківської області, отримував дані щодо місць дислокацій ЗСУ, а також персональні дані учасників АТО та представників націоналістичних батальйонів, які у подальшому передавав своєму куратору з РФ за допомогою секретного чату у месенджері «Телеграм». Орім того, ОСОБА_6 , отримавши доступ до бойової системи управління тактичної ланки, здійснював передачу даних щодо місць мінування місцевості ЗСУ, та інформації щодо місць дислокацій ЗС РФ.
Після чого 29 липня 2022 року близько о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_6 із особистою зброєю та боєприпасами до неї самовільно залишив місце служби та перейшов на бік ворога через лінію фронту в районі н.п. Великі Проходи Харківської області, де йому був організований т.зв. «зелений коридор» куратором із спецслужб РФ.
Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_6 у невстановлений період часу, проте не пізніше 29 липня 2022 року, в умовах воєнного стану, виник злочинний умисел, спрямований на дезертирство, тобто на самовільне залишення місця служби шляхом переходу на бік ворога через лінію фронту в районі н.п. Великі Проходи Харківської області.
Так, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за контрактом, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.
Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що 29 липня 2022 року близько о 04 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за контрактом, перебуваючи на посаді старшого бойового медика четвертої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, під час проходження військової служби, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без відповідних дозволів командирів та начальників, з метою вчинення державної зради та переходу на бік ворога в умовах воєнного стану з особистою зброєю (АК-74) та боєприпасами до неї (120 набоїв 5,45 мм), самовільно залишив військову частину, виїхав на позиції розташування особового складу 3 стрілецької роти та перейшов на бік ворога через лінію фронту в районі АДРЕСА_2 .
Органом досудового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_6 з 29 липня 2022 року по теперішній час незаконно постійно перебуває поза межами території військової частини НОМЕР_1 та бойових позицій відповідних підрозділів, здійснюючи діяльність, не пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, та за результатами службового розслідування наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 22 від 23 серпня 2022 року солдат ОСОБА_6 визнаний таким, що самовільно залишив військову частину зі зброєю (АК-74) та боєприпасами (120 набоїв 5,45 мм).
Слідчий зазначає, що до теперішнього часу солдат ОСОБА_6 до місця дислокації військової частини не повернувся, про своє місцезнаходження не повідомив.
25 листопада 2022 року у порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України, шляхом опублікування повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 25.11.2022 за № 251 (7372) та 28.11.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у державній зраді в умовах воєнного стану, а саме в умисному вчиненні в умовах воєнного стану громадянином України діяння, спрямованого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту та наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також у дезертирстві -самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинених в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Відповідно до відповіді представництва ВБ в Харківській області (з дислокацією у м. Харків) 2 управління ГУ ВБ СБУ щодо виконання доручення слідчого №70/6-3575 від 09 березня 2023 року встановлено, що ОСОБА_6 не перетинав державний кордон України у період з 26 травня 2022 року по 29 липня 2022 року, а також встановлено, що ОСОБА_6 29 липня 2022 року перейшов на тимчасово окуповану територію України в районі н.п. Великі Проходи Харківської області і на теперішній час до території України не повертався, а перебуває на території РФ.
Постановою слідчого від 05 грудня 2022 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.
Слідчий зазначає, що притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, не надається можливим, оскільки підозрюваний переховується на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим просить надати дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Захисник в судовому засіданні вважав за необхідне розглянути клопотання та постановити рішення відповідно до вимог КПК України.
Положеннями ч. 1 ст. 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
За змістом положень ч. 1, 2 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.
Зі змісту інформації представництва ВБ в Харківській області (з дислокацією у м. Харків) 2 управління ГУ ВБ СБУ від 09 березня 2023 року слідує, що підозрюваний ОСОБА_6 29 липня 2022 року перейшов на тимчасово окуповану територію України в районі н.п. Великі Проходи Харківської області, на теперішній час до території України не повертався, перебуває на території РФ.
З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що через те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на території держави-агресора Російської Федерації та обґрунтовану неможливість вручити останньому повістки про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» від 25 листопада 2022 року за № 251 (7372), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України, а також повістки про виклик підозрюваного на «29», «30» листопада та «01» грудня 2022 року о 10 годині 00 хвилин до СВ УСБ України в Харківській області для вручення письмового повідомлення про підозру та для участі в слідчих і процесуальних діях.
За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України статус підозрюваного має, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).
Частиною 1 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).
Отже, з огляду на наведені положення закону, стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадженні письмове повідомлення про підозру в день його складення, однак, якщо це зробити неможливо, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) у тому числі шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, у разі, якщо існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті.
Слідчий суддя встановив, що слідчим за погодженням з прокурором 25 листопада 2022 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру відповідно та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.
З урахування вищевикладених норм права, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим дотримані вимоги КПК України та вжито усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Аналізуючи зміст положень ч. 1 ст. 42 та ст. 135 КПК України, можна дійти до висновку, що дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складення такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел, що і було здійснено слідчим та підтверджується матеріалами клопотання.
Окрім того, слід зауважити, що нормами чинного КПК України не передбачено обов`язку і права слідчого відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання. В свою чергу, органом досудового розслідування вчинено всі можливі передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.
З огляду на те, що, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваному ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, за такого, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.
Так, на переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування сторона обвинувачення зібрала та надала слідчому судді достатні та переконливі матеріали кримінального провадження, які формують внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України.
Слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , зважаючи на наявні в матеріалах кримінального провадження доказів, дійшов висновку про наявність такої сукупності доказів, якої достатньо для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у клопотанні слідчого обставин.
Зверненням до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII Російську Федерацію визнано країною-агресором.
Як вбачається з наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, підозрюваний ОСОБА_6 з 29 липня 2022 року перебуває та залишається на території Російської Федерації.
Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.
З долучених до клопотання матеріалів слідує, що 05 грудня 2022 року слідчим СВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_5 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року слідчому 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на наведене, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується на території Російської Федерації.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
Якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестануть існувати, подальше досудове розслідування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України.
Копію ухвали невідкладно направити до Офісу Генерального прокурора для організації виконання в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення відповідних публікацій.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1