Справа № 359/3949/21
Провадження № 1-кп/359/223/2022
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

05 грудня 2022 року м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

під час судового засідання з технічною фіксацією кримінального провадження № 0001122, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

11.05.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

26.09.2022 прокурором подано клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження зупинення судового провадження та оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 . Одночасно з даним клопотанням прокурор подав клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ухвали суду від 23.11.2022 року провадження в даному кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з розшуком обвинуваченого ОСОБА_4 .

05.12.2022 обвинуваченого ОСОБА_4 розшукано та доставлено до суду.

В судовому засіданні прокурор підтримав раніше подане клопотання та просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечував.

Заслухавши думку учасників процесу суд дійшов наступного висновку.

Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36). При цьому, висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбаченихст.177 КПК України, а саме тих, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, суддя вважає, що такі доводи є обґрунтованими, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся до суду досить тривалий період, у зв`язку з чим перебував у розшуку.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Суддя вважає, що за встановлених у судовому засіданні обставин застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є неможливим, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за яке не передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 можливо обрати запобіжний захід в виді особистого зобов`язання, встановивши, на підставі ч.5 ст. 194 КПК України, відповідні обов`язки.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати на виклик до суду; повідомляти суд про необхідність зміни свого місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони залишення місця постійного проживання без дозволу суду, тощо.

В задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1