Справа № 357/894/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2022 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000033 від 05.11.2017 р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_8 ІНФОРМАЦІЯ_9, офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акта, складеного, підписаного 18 січня 2018 р. та переданого до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 25 січня 2018 р. прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 ,

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 04.11.2017, шляхом використання завідома підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України.

07.06.2016 на підставі наказу МВС України № 472 від 07.06.2016 «Про припинення діяльності державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» шляхом приєднання», та відповідно до наказу № 340 від 24.04.2017 «Про внесення змін до наказу МВС від 07.06.2016» створено відповідну ліквідаційну комісію. Головою вказаної комісії призначено директора ДП МВС України «Інформ-Ресурси» () ОСОБА_10 .

Після чого, 04.04.2017 т.в.о. директора ДП МВС України «Розвиток» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом використання фіктивного наказу ДП МВС України «Розвиток» № 30 від 04.04.2017 «Про переміщення транспортних засобів» з майданчиків тимчасового тримання транспортних засобів, що знаходяться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Матросова, 48-А; Київська область, м. Кагарлик, пров. Серпневий, 8 та Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Садова, 20 перемістив на спеціальний майданчик ТОВ «Рейс Компані», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Будьонного, 33, який в дійсності відсутній, в результаті чого заволодів транспортним засобом марки CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер тузова: НОМЕР_1 .

В подальшому в період часу з 04.04.2017 по жовтень 2017 року, більш точні дата та час не встановлені, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_6 , не маючи будь-яких правовстановлюючих документів, щодо права власності на транспортний засіб, отримав у розпорядження та користування від невстановленої на даний час особи автомобіль марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , який фактично належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння грошовими коштами третіх осіб з метою особистого збагачення, шляхом продажу вище вказаного транспортного засобу.

З цією метою, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи бажання та наміри направлені на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно усвідомлюючи те, що будь-якого права на володіння чи розпорядження згаданим автомобілем він не має, спрямував свої умисні дії на заволодіння чужим майном, для чого у невстановлений період часу придбав для використання номерні знаки НОМЕР_2 , за якими зареєстрований транспортний засіб марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», номер кузова: НОМЕР_3 , що зареєстрований за ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тим самим ОСОБА_6 знайшов подібний транспортний засіб та встановив номерні знаки останнього на автомобіль, який перебував у його користуванні без будь-яких правовстановлюючих документів.

Після чого, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на шахрайське заволодіння чужими грошовими коштами та особистого протиправного збагачення, ОСОБА_6 , 03.10.2017 опублікував оголошення в їнтернет мережі на сайті auto.ria.biz про продаж автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , зазначивши, що вказаний транспортний засіб продається за грошові кошти в сумі 13600 доларів США, вказавши мобільний номер телефону « НОМЕР_4 ».

В подальшому, в першій декаді жовтня 2017 року на вказане інтернет оголошення звернув увагу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який виявив бажання придбати вказаний транспортний засіб та зателефонував на зазначений вище мобільний номер телефону з метою зустрічі з продавцем та огляду вказаного транспортного засобу.

21.10.2017, приблизно о 12 год. 00 хв. точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, зустрівся на автомобільній дорозі сполученням Київ- Одеса біля м. Біла Церква Київської області з ОСОБА_4 , де вводячи в оману останнього, достовірно знаючи, що не вправі розпоряджатися на законних підставах правом власності на транспортний засіб, повідомив ОСОБА_4 , тим самим ввівши його в оману, що вказаний транспортний засіб відчужується на законних підставах та надав його для огляду, не повідомляючи потерпілому інформацію про відсутність права власності на запропонований автомобіль, погодився продати автомобіль за 13 000 доларів США, викликаючи тим самим у останнього бажання добровільно погодитися на сплату вказаних грошових коштів, зважаючи що ОСОБА_6 має право на отримання коштів за продаж автомобіля «CHEVROLET» модель «MALIBU», номер кузова: НОМЕР_3 .

Після чого, заздалегідь домовившись 04.11.2017 приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_4 біля ТСЦ МВС України, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 20 з метою незаконного відчуження вказаного транспортного засобу та отримання грошових коштів за домовленістю з ОСОБА_4 у сумі 13000 доларів США за перереєстрацію автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 на користь останнього.

04.11.2017 о 12 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у вище вказаному транспортному засобі біля будинку за адресою:

АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи бажання та наміри направлені на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно усвідомлюючи те, що будь-якого права на володіння чи розпорядження згаданим автомобілем у нього немає, спрямував свої умисні дії на заволодіння чужим майном, передавши заздалегідь виготовлене при не встановлених слідством обставинах, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , яке посвідчувало реєстрацію іншого транспортного засобу знятого з обліку 20.05.2017, та до якого були внесені неправдиві відомості, щодо взяття на облік автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В результаті чого, ОСОБА_4 будучи введеним в оману, помилково вважаючи укладену угоду законною, передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 13000 доларів США за придбання вказаного транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_6 , шахрайським шляхом, умисно, ввівши в оману ОСОБА_4 у частині правомочності продажу вказаного транспортного засобу та надавши підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, заволодів грошовими коштами у великих розмірах у сумі 13 000 доларів США, що станом на 04.11.2017 відповідно до офіційного курсу НБУ становить 350 180 грн. 20 коп., які належали потерпілому ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у шахрайстві, вчиненому у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 190 ч.3 КК України - шахрайство, вчинене у великих розмірах.

Прокурор на підтвердження обґрунтованості висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України надав суду наступні докази:

1. Витяг із кримінального провадження № 0000033. Дата надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела 05.11.2017. Заявник або потерпілий: ОСОБА_4 . Дата внесення до ЄРДР: 05.11.2017 19:01:06. Правова кваліфікація (КК України 2001) ст. 190 ч.3. Фабула: 05.11.2017 до слідчого управління ГУ НП в Київській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що 04.11.2017 близько 13 години, дві невстановлені особи чоловічої статі, один з яких представився « ОСОБА_14 », перебуваючи поруч з територіальним сервісним центром МВС України, розташований за адресою м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 18, шляхом укладення договору купівлі продажу та підробки офіційних документів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 та внесення до нього завідомо неправдивих відомостей зокрема, того що я являюсь власником автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», номер шасі « НОМЕР_1 » з номерним знаком НОМЕР_6 , заволоділи належним мені майном у вигляді грошових коштів в сумі 13000 доларів США (т.1 ас.п.131);

2. Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.11.2017 р. 16 год. 53 хв., відповідно до якої старший слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 прийняв усну заяву від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про заволодіння невстановленими особами його майном у вигляді грошових коштів в сумі 13000 доларів США, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.3 КК України. Зміст заяви: 04.11.2017 близько 13 години, дві невстановлені особи чоловічої статі, один з яких представився « ОСОБА_14 », перебуваючи поруч з територіальним сервісним центром МВС України, розташований за адресою м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 18, шляхом укладення договору купівлі продажу та підробки офіційних документів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 та внесення до нього завідомо неправдивих відомостей зокрема, того що я являюсь власником автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», номер шасі « НОМЕР_1 » з номерним знаком НОМЕР_6 , заволоділи належним мені майном у вигляді грошових коштів в сумі 13000 доларів США (т.1 а.с.п.132);

3. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2017 р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 заявив, що серед наданих для огляду фотознімків впізнає чоловіка, що розміщений на фото № 4 зображений чоловік, який шахрайським шляхом заволодів моїми грошима в сумі 13000 доларів США. Згідно довідки до протоколу на фотознімку під номером 4 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.п.134,135);

4. Заява від 05.11.2017 р. ОСОБА_4 з проханням долучити до матеріалів кримінального провадження з метою проведення експертизи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 на транспортний засіб марки Шевроле Малібу № кузова НОМЕР_1 , згідно якого власником є ОСОБА_4 (т.1 а.с.п.136);

5. Заява від 05.11.2017 р. ОСОБА_4 про надання добровільної згоди на проведення огляду автомобіля марки Шевроле Малібу номер кузова НОМЕР_1 2012 року випуску (т.1 а.с.п.137);

6. Протокол огляду від 05.11.2017 р., з фото, відповідно до якого на ділянці місцевості у м. Києві, вул. Дегтярівська, 15-а оглянутий автомобіль марки Шевролет Малібу сріблястого кольору з номерними знаками НОМЕР_6 , номер кузова « НОМЕР_1 », який вилучений та поміщений до вн. двору СУ ГУ НП в Київській області за адресою м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-а (т.1 а.с.п. 138-146);

7. Протокол огляду від 05.11.2017 р., відповідно до якого слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 (одноособово) в період з 02 год. 00 хвилин до 02 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_4 у нічну пору доби при штучному освітленні на території домоволодіння за вказаною адресою проведено огляд автомобіля «CHEVROLET MALIBU LT сірого кольору д.н.з. НОМЕР_6 , vin-код НОМЕР_1 , в ході огляду нічого не вилучалося (т.1. а.сп. 147);

8. Три результати аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України, виконаних ГУ НП в Київській області ОСОБА_17 : відповідно до яких:

ДНЗ, Свідоцтво, Дата видачі, стан: НОМЕР_6 НОМЕР_25 14.03.2017 (на обліку); АТМ (марка,об`єм двигуна,модель,рік випуску,номери агрегатів): KIA SORENTO 20199, (2012) № двиг. НОМЕР_21 № куз. НОМЕР_22, перереєстрація ТЗ на нов. власн.; Власник, його адреса: Сенгрьол ЛІ нар. ІНФОРМАЦІЯ_6, м. Київ…

ДНЗ, Свідоцтво, Дата видачі, стан: НОМЕР_7 07.05.2013 (на обліку); АТМ (марка,об`єм двигуна,модель,рік випуску,номери агрегатів): CHEVROLET MALIBU 2384, (2012), сірий, № двиг. НОМЕР_23, номер куз. НОМЕР_1 , 40-вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації; Власник, його адреса: ОСОБА_12 , нар. ІНФОРМАЦІЯ_3, Київіська область, Києво-Святошинський р-н, смт. Чабани…

ДНЗ, Свідоцтво, Дата видачі, стан: НОМЕР_8 , НОМЕР_5 9.02.2016 (на обліку); АТМ (марка,об`єм двигуна,модель,рік випуску,номери агрегатів): TOYOTA CAMRY 2362, (2008), чорний, № двиг. НОМЕР_24, № куз. НОМЕР_9 , перереєстрація на нового власника; Власник, його адреса: ОСОБА_18 , нар. ІНФОРМАЦІЯ_7, Львівська обл. м. Львів…( т.1 а.с.п.148-150);

9. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2017 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_19 заявила, що серед наданих для огляду фотознімків впізнає чоловіка, що розміщений на фото № 2 як особу який представився ОСОБА_14 . Ознаки, за якими особа впізнала особу: загальні риси обличчя. Згідно довідки до протоколу на фотознімку під номером 2 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.п.151,152);

10. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2017 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_20 заявив, що серед наданих для огляду фотознімків впізнає чоловіка, що розміщений на фото № 4. Ознаки, за якими особа впізнала особу: загальні риси обличчя. Згідно довідки до протоколу на фотознімку під номером 4 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.п.153,154);

11. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2017 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_12 заявив, що серед наданих для огляду фотознімків впізнає чоловіка, що розміщений на фото № 4. Ознаки, за якими особа впізнала особу: форма обличчя, сигнатура, форма носа. Згідно довідки до протоколу на фотознімку під номером 4 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.п.155,156);

12. Ксерокопія висновку експерта № 12-2/1205 від 29.11.2017 р., відповідно до якого дійсна (ринкова) вартість бувшого у користуванні автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 станом на 05.04.2017 р. могла становити 481111,68 грн. (т.1 а.с.п. 159-170);

13. Ксерокопія висновку експерта № 12-2/1215 від 01.12.2017 р., відповідно до якого ідентифікаційний номер кузова наданого на дослідження автомобіля CHEVROLET MALIBU є номер - НОМЕР_1 . Маркувальні позначки ідентифікаційного номеру кузова НОМЕР_1 наданого на дослідження автомобіля «CHEVROLET MALIBU», змінам не піддавався, та є першопочатковими (т.1 а.с.п.172-180);

14. Висновок експерта № 8-4/2311 від 21.11.2017 р., відповідно до якого бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу на території України (т.1 а.с.п.182-186);

15. Протокол обшуку від 21.11.2017 р., відповідно до якого при обшуку будинку за адресою АДРЕСА_3 вилучено: ноутбук, два телефони, із яких один із сім-картою, копії паспортів ,ідентифікаційних кодів, посвідчень на 72 арк., копії свідоцтв про реєстрацію ТЗ на 2 арк.; роздруківку реєстраційної картки тз (т.1 а.с.п.187-189);

16. Протокол огляду від 22.12.2017 р. аркушу паперу формату А-4 на якому наявні копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, а саме серії НОМЕР_10 на автомобіль ВАЗ 21154 н.з. НОМЕР_11 ; серії НОМЕР_26 на автомобіль марки ВАЗ 21154 н.з. НОМЕР_12 та серії НОМЕР_13 на автомобіль ВАЗ 21093 н.з. НОМЕР_14 ; аркуш паперу формату А-4 на якому зображена копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_15 марки ВАЗ 210930-20 н.з. НОМЕР_16 ; копія реєстраційної картки ТЗ на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» 2005 року випуску, н.з. НОМЕР_17 на 1 арк. (т.1 а.с.п.190-194);

17. Протокол огляду від 22.12.2017 р., відповідно до якого оглядом ноутбуку, оглядом файлів, які зберігаються на жорсткому файлі встановлено наступне: при забитті в пошук слова Malibu виявлено ссилки за 28.10.2017, 08.10.2017, 21.09.2017, 15.09.2017, 10.09.2017, 04.09.2017, 03.09.2017 на сайт авто ріа, згідно яких виявлено автомобіль марки CHEVROLET MALIBU за грошові кошти в сумі 13600 доларів США, який продається у Володаркі (т.1 а.с.п.195-198);

18. Постанова про визнання речовим доказом від 23.12.2017 р., відповідно до якої ноутбук марки « АSUS модель A52D» визнаний речовим доказом (т.1 а.с.п.199-202;

19. Постанова про визнання речовим доказом від 30.11.2017 р., відповідно до якої бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , визнаний речовим доказом (т.1 а.с.п.204-207);

20. Рапорт оперуповноваженого Київського обласного управління ДВБ НП України ОСОБА_21 від 03.11.2017 р., відповідно до якого в ході виконання доручення слідчого ГУ НП в Київській області ОСОБА_22 від 24.10.2017 р. по кримінальному провадженню № 0003900 від 27.10.2017 р. за ст. 191 ч.3 КК України було здійснено перевірку державного номерного знаку за № НОМЕР_2 та тимчасового номерного знаку № НОМЕР_18 по базі данних НАІС (Єдиний державний реєстр МВС). В ході перевірки встановлено: д.н.з. НОМЕР_2 зареєстрований за автомобілем марки CHEVROLET модель MALIBU сірого кольору 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_19 , який належить по тех. Паспорту гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає м. Київ. Тимчасовий номерний знак № НОМЕР_18 за базами МВС не закріплений за жодним автомобілем; Зображення описання автомобіля CHEVROLET MALIBU 2012 року випуску, із зазначенням вартості із зазначенням номера мобільного телефона ) НОМЕР_20 ; роздруківка реєстраційної картки автомобіля CHEVROLET MALIBU номер та серія знака НОМЕР_2 , vin, номер кузова НОМЕР_19 , власник ОСОБА_13 (т.1 а.с.п.208-211);

21. Ксерокопія постанови про визнання речовим доказом від 05.11.2017 р., відповідно до якої автомобіль марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , визнаний речовим доказом (т.1 а.с.п.213-216);

22. Ксерокопія ухвали слідчого суддя Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2017 р., якою накладений арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 (т.1 а.с.п.217-220);

23. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 21.11.2017 р., відповідно до якого ОСОБА_6 був затриманий 21.11.2017 р. о 09 годині 05 хвилин у будинку АДРЕСА_3 (т.1 а.с.п.225-228);

24. Ухвала слідчого судді Васильківського міськрайонного суду від 23.11.2017 р., відповідно до якої стосовно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді домашній арешт з покладенням обов`язків (т.1 а.с.п.229-232);

25. Характеризуючі данні стосовно ОСОБА_6 : ксерокопія форми № 1, ксерокопія аркушів 1-5,10,11 паспорта ОСОБА_6 , картки фізособи - платника податків, вимога про судимість відповідно до якої ОСОБА_6 раніше не судимий, довідка Білоцерківської міської лікарні № 4 від 26.12.2017 р. стосовно ОСОБА_6 , який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (т.1 а.с.п.212,221-224).

26. Показання потерпілого ОСОБА_4 про те, що на початку жовтня 2017 р. він побачив на сайті авторіа об`яву про продаж автомобіля Шевролет Малібу. Був зазначений номер і вказано ОСОБА_14 . Він зателефонував, домовилися зустрітися. Через два тижні він зателефонував ОСОБА_14 , домовилися зустрітися. Потім вони зустрілися. Автомобіль стояв. Він оглянув автомобіль, його номери. ОСОБА_14 повідомив, що автомобіль не його, а киянки, яка не може сама продати. Він наче займається продажем. Пізніше він узнав, що ОСОБА_14 є ОСОБА_6 . Домовилися про продаж автомобіля за 13000 доларів США Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_14 і запитав чи вирішив він купити автомобіль. Він сказав, що згідний. Через деякий час ОСОБА_6 зателефонував йому і сказав, що автомобіль знятий з обліку і він чекає його у Білій Церкві . Домовилися про зустріч 4.11.2017 р. приблизно о 10 годині біля Білоцерківського МРЕВ. Він сказав, що виїжджає. ОСОБА_6 сказав, щоб швидше переоформити автомобіль, щоб він скинув свої данні. Коли він приїхав, то автомобіль був на червоних номерах. Він приїхав разом із дружиною і братом. Коли він підійшов до машини ОСОБА_6 сказав, що документи подані, треба чекати переоформлення. Коли він підійшов до ОСОБА_6 то побачив, що біля ОСОБА_6 на передньому сидінні автомобіля сидів чоловік. Він цей чоловік подав йому документи - договір купівлі-продажу, він розписався, той забрав договір, також цей чоловік передав йому технічний паспорт на автомобіль. Він перевірив. У технічному паспорті данні були його. На його погляд вони були справжніми. Потім він розрахувався, передав ОСОБА_6 13000 дол. США. Потім він поїхав до Києва, а звідти вирішив поїхати до родичів у Черкаську область. Іхали через Бориспіль. У Борисполі на заправці приблизно о 21 годині він хотів заправитися, але не міг цього зробити, т.я. не знав як. Потім розібрався. Приїхав до батьків. Приблизно о 22 годині донька сказала, що хтось стукає у вікна. Вийшовши побачив 3 людей, віком приблизно 30 років, вони сказали, що із відділу внутрішньої безпеки поліції. Він зрозумів, що щось не те. Вони попросили документи на автомобіль для звірки. Він подзвонив до місцевої поліції, щоб переконатися що перед ним дійсно працівники поліції. Ці працівники поліції сказали йому, що номери не значаться за автомобілем Шевроле Малібу, а значаться за іншим автомобілем. Наступного дня він із працівниками поліції приїхав до Києва до приміщення по вул. Дегтярівська. ОСОБА_6 йому передав один робочий ключ, інший сказав не працює, т.я. сіла батарейка. Особа ОСОБА_14 це точно ОСОБА_6 . Зустрічався він із ОСОБА_6 два рази: 1 раз у Білій Церкві, він був із матір`ю і жінкою. Це було на дорозі як їхати у бік Таращі . Він тоді оглянув автомобіль, побачив, що задній лівий ліхтар був розбитий. Вони домовилися про зниження ціни за це. Документи на автомобіль йому ніхто не показував. Він не просив йому показати документи на автомобіль. Не робив цього тому, що мав намір офіційно купувати автомобіль і його вважав там перевірять. У цьому автомобілі під лобовим склом він-код. ОСОБА_6 пропонував йому допомогу у прискоренні постановки авто на облік. Він скидав ОСОБА_14 ОСОБА_6 свої анкетні данні: Прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, місце прописки. З приводу оформлення автомобіля, то на першій зустрічі ОСОБА_6 сказав, що бере на себе. Коли він підійшов до автомобіля, то ОСОБА_6 сидів за кермом автомобіля. А на пасажирському сидінні сидів якийсь чоловік. Він сів на заднє пасажирське сидіння. Цей чоловік дав йому документи - технічний паспорт на автомобіль, номерний знак збігався. Він код він не перевіряв. Він передав гроші обвинуваченому, останній їх перерахував. Він добровільно передав гроші обвинуваченому. У нього на той час не було сумнівів, що обвинувачений не мав права продавати автомобіль. У послідуючому з`ясувалося, що дані на автомобілі і технічному паспорті не відповідають один одному. Технічний паспорт на автомобіль він віддав слідчому. Він перевірку автомобіля і документів здійснював лише по номерному знаку, по він коду не здійснював. ОСОБА_6 він сприймав як особу, яка продає автомобіль. Документів від ОСОБА_6 він не вимагав. Він знав, що власником автомобіля є жінка, але він не вимагав її присутності при купівлі-продажу. Другий раз у день придбання автомобіля він був з жінкою і братом. Чи сиділи жінка і брат у автомобілі, який він купував не пам`ятає. Але пам`ятає, коли ОСОБА_6 сказав, що уже усе оформлено, жінка і брат не сідали до автомобіля, але були близько від нього. Копії документів, які він передав ОСОБА_6 куди ділися не знає. У машині особа, яка не представилась, повернувшись сказала, ось документи: договір купівлі-продажу, ціна була у гривнях, точно яка була вказана сума сказати не може, але приблизно вона співпадала із домовленістю. Він підписав. Копія договору купівлі-продажу йому не передавалася. Технічний паспорт на автомобіль йому передала ця особа. Потім цей же чоловік сказав, а далі ви самі. Він не видавав ні на кого доручення для реєстрації, оформлення. Також він не просив ОСОБА_6 показати йому доручення від жінки власника автомобіля про доручення ОСОБА_6 продати цей автомобіль. Щоб з цією людиною він розраховувався не пам`ятає. Він перевірив номерний знак, дані своєї особи і що були зазначені у технічному паспорті. На його думку переоформленням автомобіля займалась інша особа, чоловік, який потім підійшов до автомобіля і сів на переднє пасажирське сидіння. Позов підтримує. В дебатах зазначив, що згідний із прокурором, вважає ОСОБА_6 винним. Можливо він не розумів, що в групі йому відведено роль цапа відбувайла;

27. Показання свідка ОСОБА_19 про те, що в кінці жовтня 2017 р. чоловік зайшов на авторіо та побачив оголошення ОСОБА_14 про продав автомобіля Шевроле Малібу. Про зустріч з цим чоловіком домовлявся чоловік. У 20 числах жовтня 2017 р. вони їхали: вона, чоловік, свекруха і донька, і зустрілися біля Білої Церкви із на той час ОСОБА_14 , як пізніше з`ясувалося ОСОБА_6 . Обвинувачений був сам. Він сказав дивіться машину. Він зразу сказав, що не він власник автомобіля. Власником автомобіля є жінка, він їй допомагає продати автомобіль. Автомобіль їм сподобався. Домовилися зізвонитися. Через декілька годин ОСОБА_6 зателефонував і сказав, що автомобілем цікавляться, то чи будуть вони його купувати. Вони сказали, що будуть купувати. Вони сказали, що готові купувати. Де власник автомобіля проживав не знає, але на сайті було зазначено, що проживав у Володарці. ОСОБА_6 сказав, що власниця проживає у Києві. Вони домовилися про зняття із реєстрації у Києві, але потім ОСОБА_6 сказав, що автомобіль з реєстрації уже знятий. Домовилися, що приїдуть у Білу Церкву. 4.11.2017 р. приїхали до МРЕВ у Білій Церкві на вул. Сухоярську. Побачили ОСОБА_6, він сидів у автомобілі, сказав, що захворів. ОСОБА_6 при зустрічі перший і другий раз був у окулярах. Вона впевнена, що це був саме ОСОБА_6 . Приїздили тоді: вона, чоловік, його брат. Зустрівшись із Перекосом чекали на оформлення авто. Цим займався чоловік. Вона не завжди була біля авто. Коли була з чоловіком чула як ОСОБА_6 пропонував допомогу у прискоренні постановки авто на облік. Які документи надавалися чоловіком не знає, цим займався чоловік. ОСОБА_6 сказав ви можете погуляти, я вам зателефоную. Через деякий час ОСОБА_6 зателефонував і чоловік пішов до нього. Потім вона була біля машини, а її чоловік і ОСОБА_6 були у авто рахували гроші. Хто рахував гроші не пам`ятає. У чоловіка були гроші в сумі 13000 дол. США, тобто сума за яку домовилися купити авто. Чоловік сидів на задньому сидінні авто, ОСОБА_6 на водійському. Сиділи вони приблизно 10-15 хвилин. Самої передачі ОСОБА_6 її чоловіку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вона не бачила. Потім вони на авторинку застрахували автомобіль і далі поїхали до Києва, а потім у Черкаську область до родичів. Їхали по автодорозі Київ-Харків. На заправці не могли заправитися т.я. не знали як відкрити бензобак. Коли були у родичів їм зателефонували і сказали, що авто не на правильних номерах, віддавайте ключі і авто. На транспортний засіб у них документи були. Сказали, що техпаспорт недійсний. По цьому транспортному засобу зареєстрований інший автомобіль. Вони на наступний день поїхали до Києва. Сказали, щоб віддали автомобіль, т.я.. є власник. Коли приїхали до Києва, автомобіль поставили на штрафмайданчик. Гроші їм ніхто не повернув. ОСОБА_6 побачила у поліції на допиті. Вона особисто з ОСОБА_6 не вела будь-які перемовини. Але вона з ним спілкувалася як звичайні люди, у т.ч. в день купівлі авто. Вона особисто ззовні в всередині автомобіль оглядала. ОСОБА_6 не заперечував фотографувати авто. ОСОБА_6 телефонував її чоловікові. Він ОСОБА_6 казав, що вони обмінялися із жінкою автомобілями: віддав свій автомобіль жінці, а взяв у неї автомобіль Малібу для продажу. ОСОБА_6 говорив, що машина специфічна. За власницю ОСОБА_6 сказав, що проживає у Києві. Вони наполягали, щоб при переоформленні автомобіля була власниця і це було у Києві. ОСОБА_6 сказав, що власниця захворіла і авто зняли у Білій Церкві . Вона не могла у зв`язку з цим нічого не могла запідозрити. Він ввічливо спокійно себе вів. З цього боку не було ніяких емоції. У неї з ОСОБА_6 ніяких телефонних розмов не було Про домовленість чоловіка з ОСОБА_6 у Білій Церкві вона взнала від чоловіка. ОСОБА_6 не виходив із автомобіля коли вони підійшли. Сказав, що захворів і запросив до автомобіля. На той час щодо власниці не виникало питань. Сторонню особу, яка допомагала переоформлювати авто вона не бачила. Вона не бачила через скло що робилося у середині автомобіля. Моменту передачі коштів вона не пам`ятає. Як завершувався процес між її чоловіком і ОСОБА_6 усередині вона не бачила. Біля автомобіля вона бачила якусь особу. ОСОБА_6 справив на неї добрі враження. Думає, що ОСОБА_6 їх трішки обманув;

28. Показання свідка ОСОБА_20 про те, що у жовтні 2017 р. йому зателефонував його брат(потерпілий) і попросив з ним поїхати до Білої Церкви , де він буде купувати автомобіль. Він погодився і вони разом поїхали. Коли зустрілися брат сказав, що домовилися зустрітися біля МРЕВ у Білій Церкві. Поїхали він, брат, жінка брата. Брат дзвонив ОСОБА_6 і називав його ОСОБА_14 , уточнював де він і де МРЕВ у Білій Церкві . Коли приїхали обвинувачений сидів у автомобілі Шевроле Малібу, не виходив з неї. ОСОБА_6 сказав, що це займе приблизно 1,5 години. З Перекосом спілкувався брат. Переоформлювати автомобіль мав його брат. Обвинувачений сказав, що документи по оформленню готуються. Хто готував документи не знав. Брат залишився біля машини де був ОСОБА_6 . Він та дружина брата ходили по авторинку. Через годину повернулися. Обвинувачений сидів у машині. Хто займався переоформленням не знає. Коли він підійшов брат був біля автомобіля, потім сів до авто на заднє сидіння і він бачив, як брат передавав ОСОБА_6 гроші. Щоб обвинувачений передавав щось братові не бачив. Автомобіль стояв на місці. Чи здійснювалися експертні дослідження автомобіля він не бачив. У брата бачив техпаспорт на автомобіль. Потім брат йому повідомив, що коли вони були у родичів у Черкаській області, приїхали до них і сказали, що автомобіль крадений, документи підроблені. Бачив як рахувалися і передавалися кошти. У брата були долари розложені по стопочках і передавав ОСОБА_6 гроші. Третіх осіб він не бачив. Від брата йому відомо, що була третя особа. Ця третя особа принесла номера і техпаспорт. Брат казав, що третя особа зняла транзитні номера, постійні поставила, передала йому техпаспорт. Автомобіль нікуди не виїжджав. Не вірити, що щось відбувається не так як мало б бути, не було;

29. Показання свідка ОСОБА_12 про те, що його автомобіль Шевролет Малібу, був придбаний ним у 2012 р. у кредит. Проїжджаючи повз Білоцерківське КПП його автомобіль був затриманий і переданий на штрафмайданчик у м. Біла Церква. Після заїзду на штрафмайданчик він взагалі нікому ніякі ключі не передавав. Поки розбирався чому затримали, сказали, що автомобіль у розшуку. На штрафмайданчик його автомобіль був вивезений по наказу ОСОБА_11 . Через півроку він знайшов випадково на сайт Ріа і на фото взнав своє авто. Автомобіль ще був у кредиті. Обвинувачений показував йому його автомобіль Коли він підійшов ближче до автомобіля то він ідентифікував/ впізнав свій автомобіль. Перевірив VIN код, оригінал техпаспорта на автомобіль залишився з ним. Зв`язався із особою, яка продає його автомобіль по інтернету. Особа не говорила чий автомобіль, чому продається. Ціна була зазначена на сайті. Хто розміщував в інтернеті оголошення не знає. Номер телефона був вказаний обвинуваченого. Його зустріч з обвинуваченим відбулася на Таращанському масиві у Білій Церкві. В кінці зустрічі домовились ще про зустрічі. Так як у нього було активне розслідування щодо ОСОБА_11 він усе розповів працівникам СБУ. Наступна зустріч була з обвинуваченим уже за участі СБУ у Володарці. Під час другої зустрічі домовлялися про ще зустріч. Потім його поставили до відому, що його автомобіль знаходиться у Києві. Він взнав, що у цей час його автомобіль був викрадений. У теперішній час йому автомобіль повернутий, він їздить на автомобілі Шевроле Малібу. Перша зустріч була, щоб переконатися що це його автомобіль. Він переконався, що його автомобіль. Представити на автомобіль документи він не просив. Ціна на автомобіль була занижена на приблизно 25-30 %. Побачивши, що це його автомобіль, він маючи консультанта, який повідомив йому як слід діяти, він вирішив не викликати місцевих працівників поліції. Обвинувачений дозволяв оглядати автомобіль в повній мірі. Обвинувачений не вів себе підозріло при їх зустрічі. Він звернувся з цього приводу у СБУ м. Києва. Це було приблизно 2 роки тому. Коли точно не пам`ятає. При зверненні до СБУ він писав заяву про зникнення автомобіля. Далі був момент розкриття діяльності працівника поліції ОСОБА_11. ОСОБА_11 прослуховували, його також прослуховували. На другу зустріч він приїхав із одним працівником СБУ і з ним була група зовнішнього прослушки. Чому не було здійснено затримання не знає. У автомобілі був встановлений GPS. Йому це було сказано працівником СБУ. Сказано також щоб він не хвилювався, вони усе розслідують. За машиною будемо стежити. На другій зустрічі обвинувачений не зрозуміло себе не вів. Він дозволяв усе стосовно автомобіля. На автомобілі була взломана сигналізація, але коли це сталося не знає. Він вважає, був переконаний, що ОСОБА_6 діє не один. ОСОБА_6 діяв у групі. Це не його видумка. На автомобілі були червоні транзитні номера. Він працівникам СБУ повідомив, що він ідентифікував автомобіль. Як обвинувачений називав себе при їх зустрічах не пам`ятає. ОСОБА_6 не є позитивним продавцем. Допускає, що ОСОБА_6 не знав, що продає автомобіль угнаний. Водночас вважає особа, має знати що продає;

30. Постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 16.01.2018 р., відповідно до якої із кримінального провадження № 0003900 від 25.07.2017 р. за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_11 у вчииненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 190 КК України, виділено кримінальне провадження щодо підозрюваного ОСОБА_6 , а саме оригінали і копії документів, виділеному кримінальному провадженню присвоїти № 0000033;

31. Протокол огляду від 22.12.2017 р., відповідно до якого слідчим були оглянуті копії документів, які вилучені 21.11.2017 р. під час обшуку будинку АДРЕСА_3 , збережну розписку від 11.01.2018 р. про передачу ОСОБА_34 вказаних копії документів.

Обвинувачений ОСОБА_6 суду дав наступні показання: він проживає за місцем реєстрації своє дружини. Займається ремонтом автомобілів, допомагає в їх реалізації за винагороду. Свої контакти розповсюджує через знайомих, мережу Інтернет. Саме тому його знають, рекомендують. Приблизно у липні-серпні 2017 р. до нього зателефонував незнайомий чоловік на ім`я ОСОБА_14 і сказав, що його телефон дав йому знайомий. Він розповів, що має у власності автомобіль «CHEVROLET MALIBU», який хоче продати. Він йому сказав, що автомобіль купувати не буде, однак за винагороду зможе підшукати покупця даного автомобіля. Домовилися зустрітися. Він приїхав у Київ, зустрівся з власником автомобіля ОСОБА_14 . Якому на вигляд було років 40. Він оглянув вказаний автомобіль неподалік Одеської площі при з`їзді з головної дороги. Автомобіль мав київську реєстрацію, який був номерний знак не пам`ятає. ОСОБА_14 йому пояснив, що автомобіль зареєстрований на його дружину, а він вписаний у свідоцтво як співласник. Дійсно у свідоцтві про реєстрацію цього транспортного засобу було зазначено, що власником є жінка, дані він не пам`ятає, а в примітці були зазначені дані співвласника з таким же прізвищем і ініціалами імені на літеру «О». Він був переконаний на той час, що така інформація відповідала дійсності. Він обдивився автомобіль і вирішив взяти його на продаж, якщо з ОСОБА_14 домовиться про ціну продажу і його винагороду за це. Спілкуючись між собою він з`ясував, що за автомобіль власник хоче отримати 12700 доларів США. Домовилися, що якщо автомобіль буде продано дорожче за зазначену ціну, то це буде його винагорода. У нього із собою було 500 доларів США, які він передав ОСОБА_14 як аванс за автомобіль та написав розписку за його отримання. ОСОБА_14 передав йому автомобіль. Ключі від нього, технічний паспорт. Він перегнав автомобіль у Білу Церкву . Там помив, почистив його, перевірив технічний стан. Спочатку намагався продати автомобіль на ринку. Коли це не вдалося, він виставив його фотографії в мережу Інтернет. При цьому зазначив ціну 13600 доларів США. По існуючим реєстрам на предмет угону не перевіряв, оскільки вважав, що все рівно усе це буде зроблено у МРЕВ при продажі автомобіля. У нього не виникало жодних сумнівів щодо законності продажу цього автомобіля. До нього почали телефонувати різні люди, які цікавилися цим автомобілем. Жодної інформації про автомобіль від яких не приховував. Деякі з них фотографували автомобіль, реєстраційні номери, номер кузова. Жодних дій, які б свідчили що він щось приховує чи намагається ввести когось в оману, щодо людей не вчиняв. Неодноразово показував цей автомобіль різним людям, які цікавилися його придбанням. Всього автомобіль дивилися декілька осіб. Продовжувалося це більш місяця, тому він вирішив трохи торгуватися та знижувати ціну. При цьому він себе називав ОСОБА_14 власником автомобіля. Робив це для того, щоб не відлякувати покупців під час першого дзвінка. Але вже при зустрічі він пояснював, що не є власником, що займається лише продажем автомобіля. Однак імені не змінював, щоб не виникало додаткових питань. Приблизно о середині жовтня 2017 р. йому зателефонував потерпілий. Виявилося що він раніше цікавився цим автомобілем. Вони домовилися зустрітися на автодорозі Київ-Одеса, поблизу повороту на м. Таращу. На зустріч потерпілий приїхав разом із дружиною, матір`ю і донькою. Він уважно оглянув автомобіль, зробив кілька його знімків. Він йому пояснив, що автомобіль зареєстрований на жінку, яка проживає у Києві, а він займається лише продажем автомобіля. Потерпілий звернув увагу на дефекти автомобіля і вони сторгувалися до ціни 13000 доларів США. Потерпілий пояснив, що йому потрібно декілька днів, щоб подумати і прийняти рішення, перевірити автомобіль по базам МВС. Він не заперечував. Після цієї зустрічі, коли вони роз`їхалися, він зателефонував потерпілому і перепитав чи дійсно він зацікавлений у покупці автомобіля. Потерпілий відповів йому, що автомобіль йому сподобався, він буде його купувати, повідомив йому, що автомобіль необхідно зняти з реєстраційного обліку. Він погодився. Після цього він зателефонував власнику ОСОБА_14 і пояснив, що автомобіль потрібно зняти з обліку, бо це умова потенційних покупців. ОСОБА_14 пояснив, що зараз цього зробити буде неможливо, тому, що його дружина за кордоном на відпочинку. Повинна повернутися через тиждень. Вказану інформацію він повідомив потерпілому. Одночасно йому повідомив, що зателефонує йому, як тільки власниця автомобіля повернеться з відпочинку. В кінці жовтня 2017 р. йому зателефонував ОСОБА_14 і повідомив, що його дружина вже повернулася з відпочинку. При цьому він сказав, що з ним зв`яжеться його знайомий на ім`я ОСОБА_37 , який забере у нього автомобіль для зняття з реєстраційного обліку. Так і сталося. Того ж дня до нього зателефонував і потім під`їхав чоловік на ім`я ОСОБА_37 , якого раніше у Білій Церкві він не бачив. ОСОБА_37 сказав йому що є довіреною особою власника автомобіля і забере автомобіль у нього для зняття з обліку. Наступного дня ОСОБА_37 зв`язався з ним, під`їхав і передав йому вказаний автомобіль вже з червоними тимчасовими номерами. Після цього він зв`язався з потерпілим і повідомив йому. що автомобіль знятий з обліку і його можна переоформляти. Домовилися, що це можна буде зробити 4 листопада на вихідних у Білій Церкві . Саме про це йому повідомив власник ОСОБА_14 , який сказав, що приїде знову довірена особа ОСОБА_37 , який привезе необхідні документи для перереєстрації та сам здійснить оформлення документів в сервісному центрі, забере у нього гроші за проданий автомобіль. 4 листопада вранці він приїхав до сервісного центру на вул. Сухоярська у Білій Церкві. Там зустрівся із ОСОБА_37 . Він пояснив, що зайняв чергу та займатиметься перереєстрацією автомобіля. При цьому сказав, що має доручення від власника. Також сказав коли приїде покупець, нехай зніме копію свого паспорта та ідентифікаційного коду і передасть їх для проведення перереєстрації. Він погодився. ОСОБА_37 пішов. Близько 10 години 30 хвилин приїхав потерпілий разом із братом та дружиною. Він пояснив про необхідність зняття копії паспорта і коду. Потерпілий передав ці документи йому. Він сказав йому що тепер треба чекати. ОСОБА_4 пішов. Копії документів він передав ОСОБА_37 , який підійшов до нього. При цьому ОСОБА_37 взявши копії документів сказав, що потрібно чекати не менше години. Вже близько 12.30 до нього підійшов ОСОБА_37 , сів на переднє сидіння та повідомив, що все зроблено. Він тримав в руках номерні знаки та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я покупця ОСОБА_4 . Сказав, що зараз прикріпить нові номерні знаки, занесе тимчасові номери та підписані документи в Сервісний центр і чекатиме його біля входу для розрахунку. Жодних сумнівів в законності проведеної реєстрації у нього не виникало. Він зателефонував ОСОБА_4 . Той підійшов до автомобіля, сів на заднє сидіння. ОСОБА_37 запитав у ОСОБА_4 чи він вже розрахувався. ОСОБА_4 відповів що ні. ОСОБА_37 йому сказав: можете розраховуватися, тоді будемо підписувати документи. Потерпілий передав йому 13000 доларів США, а він йому ключі від автомобіля. Після цього ОСОБА_37 передав ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, попросив розписатися в документах. Він в цей час перераховував гроші. Дружина і брат потерпілого стояли позаду автомобіля. Після того як потерпілий розписався, ОСОБА_37 вийшов із автомобіля і пішов в напрямку Сервісного центру. Він привітав потерпілого ОСОБА_4 з придбанням автомобіля, вийшов з салону автомобіля та направився в сторону Сервісного центру. Біля нього він підійшов до ОСОБА_37 , який його чекав. Він йому передав гроші в розмірі 12200 доларів США, за мінусом 500 доларів США, які давав в якості завдатку при отриманні автомобіля та 300 доларів США своє винагороди за продав авто. Після цього вони розійшлися. Жодного відношення до шахрайства він не має, ніякого злочинного умислу у нього не було. Жодних номерних знаків чи документів він не набував, не виготовляв та не передавав. Номерні знаки на автомобіль не встановлював. Нікого в оману не вводив щодо умов продажу автомобіля ,його ідентифікаційних ознак та своєї участі в цьому. Вважав укладену угоду купівлі-продажу автомобіля законною. Сам став жертвою обману. В оголошенні вказав, що авто у Володарці тому, що на той час там виконував роботу по ремонту іншого авто, більшість часу проводив там, автомобіль був з ним. Сім-карту з номером телефону, який зазначав в оголошенні при продажу авто він не зберігав. Як «перекуп» кожного разу з реалізацією автомобіля купував нову сім-карту, з новим номером, щоб мати змогу на сайтах економити на подачі оголошення. В ході судового розгляду взнає, що до нього дивитися автомобіль приїжджав його власник ОСОБА_12 разом із працівниками правоохоронних органів, таємно здійснювали за ним контроль. Тараріко і правоохоронці знали, що автомобіль має проблеми, однак чомусь дану інформацію власник авто йому не повідомив. Усе це було до зустрічі із потерпілим. Якби він знав про існуючі проблеми раніше, не вчиняв би жодних дій з даним автомобілем, у т.ч. його продажу та шкоди потерпілому не було б завдано. Вважає, що хтось навмисне хотів, щоб спочатку відбулася угода купівлі-продажу цього автомобіля і гроші потрапили в «потрібні руки», а потім викрити її незаконність і звинуватити його у цьому. Цивільний позов не визнає. Отриману ним винагороду у еквівалентному розмірі 300 доларів США, він добровільно перерахував потерпілому. Просить приєднати до справи його письмові пояснення у суді. До вилучених за адресою його проживання копій документів він не має будь-якого відношення, вони не належать йому, кому вони належать не знає. У зазначеному домоволодінні де був проведений обшук він проживає не один і кому конкретно належать вилучені копії вказаних документів він не знає. У дебатах і останньому слові повідомив, що номерні знаки чи будь-які документи не виготовляв. Номерні знаки не отримував, їх не встановлював. Вважає себе жертвою обману. Просить визнати невинуватим і виправдати.

Відповідно до ст. 6 п.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд, дослідивши і оцінивши докази надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у висунутому обвинувачені у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, прийшов до висновку про не доведеність, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.

Суд, дослідивши і оцінивши надані прокурором докази:

1. Витяг із кримінального провадження № 0000033 від 05.11.2017 р.;

2. Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.11.2017 р. 16 год. 53 хв. від ОСОБА_4 ;

3. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2017 р.;

4. Заяву від 05.11.2017 р. ОСОБА_4 з проханням долучити до матеріалів кримінального провадження з метою проведення експертизи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 на транспортний засіб марки Шевроле Малібу № кузова НОМЕР_1 , згідно якого власником є ОСОБА_4 ;

5. Заяву від 05.11.2017 р. ОСОБА_4 про надання добровільної згоди на проведення огляду автомобіля марки Шевроле Малібу номер кузова НОМЕР_1 2012 року випуску;

6. Протокол огляду від 05.11.2017 р., з фото огляду у м. Києві, вул. Дегтярівська, 15-а автомобіля марки Шевролет Малібу з номерними знаками НОМЕР_6 , номер кузова « НОМЕР_1 »;

7. Протокол огляду від 05.11.2017 р., відповідно до якого слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 (одноособово) в період з 02 год. 00 хвилин до 02 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_4 за вказаною адресою проведено огляд автомобіля «CHEVROLET MALIBU LT сірого кольору д.н.з. НОМЕР_6 , vin-код НОМЕР_1 ;

8. Три результати аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України, виконаних ГУ НП в Київській області ОСОБА_17 : відповідно до яких:

ДНЗ, Свідоцтво, Дата видачі, стан: НОМЕР_6 НОМЕР_25 14.03.2017 (на обліку); АТМ (марка,об`єм двигуна,модель,рік випуску,номери агрегатів): KIA SORENTO 20199, (2012) № двиг. НОМЕР_21 № куз. НОМЕР_22, перереєстрація ТЗ на нов. власн.; Власник, його адреса: Сенгрьол ЛІ нар. ІНФОРМАЦІЯ_6, м. Київ…

ДНЗ, Свідоцтво, Дата видачі, стан: НОМЕР_7 07.05.2013 (на обліку); АТМ (марка,об`єм двигуна,модель,рік випуску,номери агрегатів): CHEVROLET MALIBU 2384, (2012), сірий, № двиг. НОМЕР_23, номер куз. НОМЕР_1 , 40-вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації; Власник, його адреса: ОСОБА_12 , нар. ІНФОРМАЦІЯ_3, Київіська область, Києво-Святошинський р-н, смт. Чабани…

ДНЗ, Свідоцтво, Дата видачі, стан: НОМЕР_8 , НОМЕР_5 9.02.2016 (на обліку); АТМ (марка, об`єм двигуна, модель, рік випуску, номери агрегатів): TOYOTA CAMRY 2362, (2008), чорний, № двиг. НОМЕР_24, № куз. НОМЕР_9 , перереєстрація на нового власника; Власник, його адреса: ОСОБА_18 , нар. ІНФОРМАЦІЯ_7, Львівська обл. м. Львів… т.1 а.с.п.148-150);

9. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2017 р.;

10. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2017 р.;

11. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2017 р.;

12. Ксерокопію висновку експерта № 12-2/1205 від 29.11.2017 р. про вартість бувшого у користуванні автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 станом на 05.04.2017 р.;

13. Ксерокопію висновку експерта № 12-2/1215 від 01.12.2017 р., відповідно до якого ідентифікаційний номер кузова наданого на дослідження автомобіля CHEVROLET MALIBU є номер - НОМЕР_1 . Маркувальні позначки ідентифікаційного номеру кузова НОМЕР_1 наданого на дослідження автомобіля «CHEVROLET MALIBU», змінам не піддавався, та є першопочатковими;

14. Висновок експерта № 8-4/2311 від 21.11.2017 р., відповідно до якого бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу на території України (т.1 а.с.п.182-186);

15. Протокол обшуку від 21.11.2017 р., відповідно до якого при обшуку будинку за адресою АДРЕСА_3 вилучено: ноутбук, два телефони, із яких один із сім-картою, копії паспортів ,ідентифікаційних кодів, посвідчень на 72 арк., копії свідоцтв про реєстрацію ТЗ на 2 арк.; роздруківку реєстраційної картки тз;

16. Протокол огляду від 22.12.2017 р. аркушу паперу формату А-4 на якому наявні копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, а саме серії НОМЕР_10 на автомобіль ВАЗ 21154 н.з. НОМЕР_11 ; серії НОМЕР_26 на автомобіль марки ВАЗ 21154 н.з. НОМЕР_12 та серії НОМЕР_13 на автомобіль ВАЗ 21093 н.з. НОМЕР_14 ; аркуш паперу формату А-4 на якому зображена копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_15 марки ВАЗ 210930-20 н.з. НОМЕР_16 ; копія реєстраційної картки ТЗ на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» 2005 року випуску, н.з. НОМЕР_17 на 1 арк. (т.1 а.с.п.190-194);

17. Протокол огляду від 22.12.2017 р., відповідно до якого оглядом ноутбуку, оглядом файлів, які зберігаються на жорсткому файлі встановлено наступне: при забитті в пошук слова Malibu виявлено ссилки за 28.10.2017, 08.10.2017, 21.09.2017, 15.09.2017, 10.09.2017, 04.09.2017, 03.09.2017 на сайт авто ріа, згідно яких виявлено автомобіль марки CHEVROLET MALIBU за грошові кошти в сумі 13600 доларів США, який продається у Володаркі;

18. Постанову про визнання речовим доказом від 23.12.2017 р., відповідно до якої ноутбук марки « АSUS модель A52D» визнаний речовим доказом (т.1 а.с.п.199-202;

19. Постанову про визнання речовим доказом від 30.11.2017 р., відповідно до якої бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , визнаний речовим доказом (т.1 а.с.п.204-207);

20. Рапорт оперуповноваженого Київського обласного управління ДВБ НП України ОСОБА_21 від 03.11.2017 р., відповідно до якого в ході виконання доручення слідчого ГУ НП в Київській області ОСОБА_22 від 24.10.2017 р. по кримінальному провадженню № 0003900 від 27.10.2017 р. за ст. 191 ч.3 КК України було здійснено перевірку державного номерного знаку за № НОМЕР_2 та тимчасового номерного знаку № НОМЕР_18 по базі данних НАІС (Єдиний державний реєстр МВС). В ході перевірки встановлено: д.н.з. НОМЕР_2 зареєстрований за автомобілем марки CHEVROLET модель MALIBU сірого кольору 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_19 , який належить по тех. Паспорту гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає м. Київ. Тимчасовий номерний знак № НОМЕР_18 за базами МВС не закріплений за жодним автомобілем; Зображення описання автомобіля CHEVROLET MALIBU 2012 року випуску, із зазначенням вартості із зазначенням номера мобільного телефона ) НОМЕР_20 ; роздруківка реєстраційної картки автомобіля CHEVROLET MALIBU номер та серія знака НОМЕР_2 , vin, номер кузова НОМЕР_19 , власник ОСОБА_13 (т.1 а.с.п.208-211);

21. Ксерокопію постанови про визнання речовим доказом від 05.11.2017 р., відповідно до якої автомобіль марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , визнаний речовим доказом (т.1 а.с.п.213-216);

22. Ксерокопію ухвали слідчого суддя Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2017 р., якою накладений арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 (т.1 а.с.п.217-220);

23. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 21.11.2017 р., відповідно до якого ОСОБА_6 був затриманий 21.11.2017 р. о 09 годині 05 хвилин у будинку АДРЕСА_3 (т.1 а.с.п.225-228);

24. Ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду від 23.11.2017 р., відповідно до якої стосовно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді домашній арешт з покладенням обов`язків (т.1 а.с.п.229-232);

25. Характеризуючі данні стосовно ОСОБА_6 : ксерокопія форми № 1, ксерокопія аркушів 1-5,10,11 паспорта ОСОБА_6 , картки фізособи - платника податків, вимога про судимість відповідно до якої ОСОБА_6 раніше не судимий, довідка Білоцерківської міської лікарні № 4 від 26.12.2017 р. стосовно ОСОБА_6 , який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (т.1 а.с.п.212,221-224).

26. Показання потерпілого ОСОБА_4 ;

27. Показання свідка ОСОБА_19 ;

28. Показання свідка ОСОБА_20 ;

29. Показання свідка ОСОБА_12 .

30. Постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 16.01.2018 р.;

31. Протокол огляду від 22.12.2017 р., збережну розписку від 11.01.2018 р.,

за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зазначених наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись ст.ст. 85,91,94 КПК України визнає їх неналежними доказами винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України і відхиляє їх усі, виходячи з наступного.

Надані прокурором ксерокопії:

висновку експерта № 12-2/1205 від 29.11.2017 р. про вартість бувшого у користуванні автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 станом на 05.04.2017 р.;

висновку експерта № 12-2/1215 від 01.12.2017 р., відповідно до якого ідентифікаційний номер кузова наданого на дослідження автомобіля CHEVROLET MALIBU є номер - НОМЕР_1 . Маркувальні позначки ідентифікаційного номеру кузова НОМЕР_1 наданого на дослідження автомобіля «CHEVROLET MALIBU», змінам не піддавався, та є першопочатковими;

постанови про визнання речовим доказом від 05.11.2017 р., відповідно до якої автомобіль марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , визнаний речовим доказом;

ухвали слідчого суддя Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2017 р., якою накладений арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 ;

суд визнає недопустимими доказами, оскільки при їх виготовленні як копій документів не було дотримано Національного стандарту України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система. Організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 р. № 55, згідно п. 5.27 якого передбачено: відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Суд констатує, що вищевказані ксерокопії документів не містять зазначеної відмітки про засвідчення копії кожного із вказаних документів.

Відповідно до ст.ст. 84,85,91,92,94,368 ч.1 п.2,3 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу … покладається на слідчого, прокурора…. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів …. покладається на сторону, що їх подає. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчинені цього кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 11 ч.1 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування як зазначено в обвинувальному акті, підтримане прокурором у суді, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України - шахрайстві, вчиненому у великих розмірах.

Склад кримінального правопорушення утворює обов`язкова наявність властивих йому елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона.

Ознакою об`єктивної сторони кримінального правопорушення є конкретне суспільно небезпечне діяння (дія або бездіяльність).

Законом України про кримінальну відповідальність - статтею 190 ч.1 КК України визначено, що дії: заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). Тобто саме зазначенні дії є зазначеним кримінальним правопорушенням.

Законом України про кримінальну відповідальність - у частинах 2-4 ст. 190 КК України наведені кваліфікуючі ознаки зазначеного кримінального правопорушення.

У частині 3 ст. 190 КК України зазначено наступне: шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної машини, тобто у ній зазначено кримінальне правопорушення - шахрайство, суспільно-небезпечні дії яких зазначені саме у ч.1 ст. 190 КК України та зазначені кваліфікуючі ознаки даного кримінального правопорушення і санкція.

Суд зазначає, у статті 190 частинах 1 і 3 Кримінального Кодексу України зазначено наступне: заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Суд зазначає, що якщо у описі статті, частини, пункті статті закону України про кримінальну відповідальність міститься декілька суспільно-небезпечних діянь (дія або бездіяльність), то правова кваліфікація діяння (дій або бездіяльності) особи, має обов`язково містити зазначення: яке саме діяння (дія або бездіяльність) із передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, вчинено особою.

Суд встановив, що у обвинувальному акті дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 190 ч.3 КК України - шахрайство, вчинене у великих розмірах.

Суд констатує, що в обвинувальному акті, прокурором в ході судового розгляду, не зазначено у правовій кваліфікації дій особи, які саме суспільно-небезпечні дії, передбачені КК України, як кримінальне правопорушення - шахрайство, інкриміновані як вчинені ОСОБА_6 .

Водночас згідно з статтею 190 ч.3 КК України - шахрайство, вчинене у великих розмірах може бути у наступних діях:

- заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах;

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах;

- придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах;

- придбання права на майно шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Сутність кримінального правопорушення: шахрайство, полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман або зловживання довірою є обов`язковими ознаками цього кримінального правопорушення, оскільки самі по собі вказують на обов`язкову дію, яка передує заволодінню чужим майном чи придбання права на майно.

Суд констатує, що у обвинувальному акті, прокурором у суді при кваліфікації дій ОСОБА_6 допущена неточність (неадекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми - ст. 190 ч.3 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 337 ч.3 КПК України з метою ухвалення справедливого рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд визнає, що здійснення у цьому судовому провадженні саме судом дій спрямованих на (інше ніж зазначене у обвинувальному акті, підтримуване прокурором у суді обвинувачення, в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_6 ), самостійне кваліфікування дій обвинуваченого, а саме: зазначення які саме дії із зазначених у ст. 190 ч.1 КК України, із послідуючим зазначенням кваліфікуючої ознаки у ст. 190 ч.3 КК України, вчинено особою, явно і очевидно виходить на межі повноважень суду відповідно до вимог ст. 337 ч.3 КК України, оскільки явно і очевидно такі дії суду будуть свідчити про порушення права на захист обвинуваченого, порушення рівності перед законом і судом, порушення принципу змагальності сторін, вказувати на необ`єктивність і упередженість суду, оскільки таке явно і очевидно значно погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, що є недопустимим і не може здійснюватися судом.

Відповідно до ст. 91 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення)

Обман або зловживання довірою є діями і водночас способом заволодіння чужим майном чи придбання права на майно.

Обман чи зловживання довірою є обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення - шахрайства.

Прояви вчинення особою обману чи зловживання довірою іншої особи мають бути обов`язково зазначені, їх зміст і сутність з`ясована, оскільки саме ці дії застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності передачі їй майна.

Суд встановив, що обман, тобто дії, що передували, були вчинені обвинуваченим з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності купівлі автомобіля, передачі грошових коштів в розмірі 13000 доларів США у обвинувальному акті зазначені наступним чином:

- ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 04.11.2017, шляхом використання завідома підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України.

- Опис у обвинувальному акті дій іншої особи (не ОСОБА_6 ) стосовно зазначеного автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU»;

- В період з 04.04.2017 по жовтень 2017 р. при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_6 , не маючи будь-яких правовстановлюючих документів щодо права власності на транспортний засіб, отримав у розпорядження та користування від невстановленої на даний час особи зазначений автомобіль …, який фактично належить ОСОБА_12 ;

- Після чого, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння грошовими коштами третіх осіб з метою особистого збагачення, шляхом продажу вище вказаного транспортного засобу;

- З цією метою, придбання ОСОБА_6 , у невстановлений період часу для використання номерні знаки НОМЕР_2 , за якими зареєстрований транспортний засіб марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», номер кузова: НОМЕР_3 , що зареєстрований за ОСОБА_13 . Знайдення ОСОБА_6 подібного транспортного засобу та встановлення номерних знаків останнього на автомобіль, який перебував у його користуванні без будь-яких правовстановлюючих документів.

- Після чого, 03.10.2017 опублікував оголошення в інтернет мережі на сайті

auto.ria.biz про продаж автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU»,

сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 ,

зазначивши, що автомобіль продається за 13600 доларів США, вказавши номер

телефону « НОМЕР_4 ».

- 21.10.2017, приблизно о 12 годині ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_4 , де

вводячи в оману останнього, що не вправі розпоряджатися на законних підставах правом власності на транспортний засіб, повідомив ОСОБА_4 , тим самим ввівши його в оману, що вказаний транспортний засіб відчужується на законних підставах та надав його для огляду, не повідомляючи потерпілому інформацію про відсутність права власності на запропонований автомобіль, погодився продати автомобіль за 13 000 доларів США, викликаючи тим самим у останнього бажання добровільно погодитися на сплату вказаних грошових коштів, вважаючи що ОСОБА_6 має право на отримання коштів за продаж автомобіля «CHEVROLET» модель «MALIBU», номер кузова: НОМЕР_3 .

- 04.11.2017 о 12 год. 40 хв. ОСОБА_6 , передавши заздалегідь виготовлене при

не встановлених слідством обставинах, свідоцтво про реєстрацію

транспортного засобу серії НОМЕР_5 , яке посвідчувало реєстрацію іншого

транспортного засобу знятого з обліку 20.05.2017, та до якого були внесені

неправдиві відомості, щодо взяття на облік автомобіля марки «CHEVROLET»

модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова:

НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 . В результаті чого, ОСОБА_4 будучи введеним в оману,

помилково вважаючи укладену угоду законною, передав ОСОБА_6 грошові

кошти в сумі 13000 доларів США за придбання вказаного транспортного засобу;

Таким чином, ОСОБА_6 шахрайським шляхом, умисно, ввівши в оману ОСОБА_4 у частині правомочності продажу вказаного транспортного засобу та надавши підроблене свідоцтво прореєстрацію транспортного засоб у, заволодів грошовими коштами у великих розмірах у сумі 13000 доларів США, які належали ОСОБА_4 ..

Суд встановив, що викладені у обвинувальному акті зазначенні дії - зазначені як обман, намір, умисел обману, омана, грунтуються виключно на припущеннях, домислах органу досудового слідства, оскільки не підтверджені наданими суду доказами, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду, частково спростованються показаннями у суді потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_12 .

Суд встановив, що прокурором у судовому засіданні не доведено, що:

ОСОБА_6 видавав себе за особу яка є власником автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 ;

ОСОБА_6 видавав себе за особу яка як власник автомобіля, його продає;

ОСОБА_6 отримав грошові кошти за автомобіль від потерпілого ОСОБА_4 не маючи наміру передавати потерпілому ОСОБА_4 вказаний автомобіль;

ОСОБА_6 завідомо і свідомо замовчував про відомі йому істотні обставини стосовно зазначеного автомобіля, чи його продажу;

ОСОБА_6 використовував підроблені документи чи інші речі для заволодіння грошовими коштами потерпілого;

ОСОБА_6 незаконно отримав у користування вказаний автомобіль марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 . Оскільки правоохоронні органи вчинення ОСОБА_6 одноособово чи спільно з іншими особами такого кримінального правопорушення ОСОБА_6 не інкримінують, вироку чи іншого рішення суду чи документу, який би зазначене підтверджував, прокурором не надано. Водночас доводи ОСОБА_6 у цій частині обвинувачення, прокурором не спростовані;

ОСОБА_6 придбав для використання номерні знаки НОМЕР_2 . Водночас доводи ОСОБА_6 : що він вказане не здійснював, у цій частині обвинувачення, прокурором не спростовані;

ОСОБА_6 знайшов подібний транспортний засіб та встановив номерні знаки останнього на автомобіль, який перебував у його користуванні без будь-яких правовстановлюючих документів. Водночас доводи ОСОБА_6 : що він вказане не здійснював, у цій частині обвинувачення, прокурором не спростовані;

ОСОБА_6 мав умисел незаконного відчуження/продажу вказаного автомобіля. Водночас вказане спростовується діями вчиненими ОСОБА_6 , встановленими як в ході досудового слідства так і у судовому засіданні, а саме: розміщенням оголошення із зазначенням номера мобільного телефону, телефонними розмовами, зустрічами, показом автомобіля, не перешкоджанні огляду автомобіля, у т.ч. власником цього автомобіля ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_4 . Доводи ОСОБА_6 про те, що він не знав, що вчиняє неправомірні дії стосовно автомобіля, у цій частині обвинувачення, прокурором не спростовані;

ОСОБА_6 мав умисел шахрайським шляхом заволодіти з метою особистого збагачення грошовими коштами ОСОБА_4 в розмірі 13000 доларів США. Водночас свідок ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_4 суду повідомили, що при зустрічі ОСОБА_6 повідомив, що автомобіль не його, а киянки, яка не може сама його продати. Він займається продажем. Доводи ОСОБА_6 , у цій частині обвинувачення, підтверджені показаннями свідка ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_4 , прокурором не спростовані;

ОСОБА_6 передав заздалегідь виготовлене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 потерпілому ОСОБА_4 . Водночас вказане в судовому засіданні спростовано показаннями потерпілого ОСОБА_4 . Доводи ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 у цій частині обвинувачення, прокурором не спростовані;

ОСОБА_6 шахрайським шляхом з метою особистого збагачення заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в розмірі 13000 доларів США. Вказані грошові кошти у ОСОБА_6 не виявлені, їх послідуюча доля прокурором суду не повідомлена. Доводи ОСОБА_6 в цій частині обвинувачення, прокурором не спростовані.

Суд констатує, що згідно формулювання обвинувачення, ОСОБА_6 не обвинувачується прокурором у тому, що він ( ОСОБА_6 ) представившись потерпілому ОСОБА_4 як ОСОБА_14 , а не справжнім іменем, це здійснив з метою викликати у потерпілого ОСОБА_4 впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі йому грошових коштів. Що саме ці дії, ОСОБА_6 щодо його справжнього імені, перебувають у прямому причинному зв`язку із передачею потерпілим ОСОБА_4 йому ( ОСОБА_6 ) грошових коштів. Тобто неправдивість названого імені, було тією дією, тим способом що саме по собі, викликало у потерпілого ОСОБА_4 впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі ОСОБА_6 грошових коштів. Саме ці дії щодо імені, прямо пов`язані/перебувають у прямому причинному зв`язку із викликом у потерпілого впевненості у вигідності чи обов`язковості передачі ОСОБА_6 грошових коштів.

Водночас суд зазначає, що доводи ОСОБА_6 з приводу вищезазначеного представлення себе ОСОБА_14 , прокурором не спростовані.

Суб`єктивна сторона це сукупність ознак, що характеризують психічне ставлення особи до вчиненого нею протиправного діяння і його негативних наслідків. Обов`язковою ознакою якої є вина, що виражається у формах умислу чи необережності.

Виною є психічне ставлення особи до вчиненої дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності - ст. 23 КК України.

Вина як психічне ставлення особи до вчиненої дії, її наслідків, передбаченої ст. 190 ч.3 КК України може бути виражена лише у формі прямого умислу, тобто усвідомленням особою суспільно небезпечного характеру своїх дій, передбачені його суспільно небезпечних наслідків і бажанні їх настання - ст. 24 ч.2 КК України.

Прокурором в судовому засіданні не доведено психічне ставлення ОСОБА_6 до вчинення суспільно небезпечної дії та її наслідків, виражене у формі прямого умислу.

Судом встановлено, що прокурором не доведено, що ОСОБА_6 достовірно знав, що автомобіль марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску номер кузова НОМЕР_1 :

:

належить іншій особі ( ОСОБА_12 ), а не тій/тому, що запропонувала йому за винагороду його продати;

він (автомобіль) незаконно вибув із володіння, користування власника майна ( ОСОБА_12 );

йому ( ОСОБА_6 ) переданий цей автомобіль у володіння, користування незаконно іншою особою;

йому ( ОСОБА_6 ) переданий для продажу особою, яка не є його власником;

він ( ОСОБА_6 ) не мав права виставляти на продаж вказаний автомобіль;

він ( ОСОБА_6 ) незаконно виставив вказаний автомобіль на продаж;

він ( ОСОБА_6 ) незаконно пропонував свідку (власнику автомобіля) ОСОБА_12 , потерпілому ОСОБА_4 купити вказаний автомобіль;

він ( ОСОБА_6 ) повідомляв потерпілому ОСОБА_4 недостовірні (приховував) відомості про власника автомобіля, чи сам автомобіль;

він ( ОСОБА_6 ) чинив перешкоди потерпілому ОСОБА_4 чи будь-кому іншому у огляді, з`ясуванні даних, перевірці по відповідних реєстрах, вказаного автомобіля;

він ( ОСОБА_6 ) незаконно продає автомобіль;

він ( ОСОБА_6 ) знав, що чоловіком на ім`я ОСОБА_37 , чи іншою особою виготовлено/придбано підробне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 ;

він ( ОСОБА_6 ,) достовірно знав про завідоме підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 ;

він ( ОСОБА_6 ) достовірно знав, що не має права отримувати від ОСОБА_4 грошові кошти і передавати йому вказаний автомобіль і ключі від нього;

він ( ОСОБА_6 ) достовірно знав, що діє стосовно ОСОБА_4 з метою заволодіння його грошовими коштами в розмірі 13000 дол. США з метою особистого збагачення.

Суд вважає необхідним зазначити, що у судовому засіданні:

свідок ОСОБА_44 , який є власником автомобіля, повідомив суду, що при зустрічі з Перекосом з приводу продажу автомобіля він переконався, що дійсно на продаж виставлений належний йому автомобіль. Будь-яких перешкод при цьому йому в огляді автомобіля ОСОБА_6 не чинив. Обвинувачений дозволяв оглядати автомобіль в повній мірі. Обвинувачений не вів себе підозріло при їх зустрічі. Після виявлення ним факту продажу через авторіа належного йому автомобіля він звертався із відповідною заявою до СБУ у м. Києві. Працівниками зазначеного управління СБУ здійснювався відповідний супровід і прослуховування його телефону, здійснювалося стеження за автомобілем. Однак вказаний автомобіль був відчужений потерпілому. Допускає, що ОСОБА_6 не знав, що продає автомобіль угнаний;

потерпілий ОСОБА_4 повідомив суду, що автомобіль стояв. Він оглянув автомобіль, його номери. ОСОБА_14 повідомив, що автомобіль не його, а киянки, яка не може сама продати. Він наче займається продажем. Пізніше він узнав, що ОСОБА_14 є ОСОБА_6 . Домовилися про продаж автомобіля за 13000 дол. США. Коли він підійшов до машини ОСОБА_6 сказав, що документи подані, треба чекати переоформлення. Коли він підійшов до ОСОБА_6 то побачив, що біля ОСОБА_6 на передньому сидінні автомобіля сидів чоловік. Він цей чоловік подав йому документи - договір купівлі-продажу, він розписався, той забрав договір, також цей чоловік передав йому технічний паспорт на автомобіль. Він перевірив. У технічному паспорті данні були його. На його погляд вони були справжніми. Потім він розрахувався, передав ОСОБА_6 13000 дол. США. ОСОБА_6 він сприймав як особу, яка продає автомобіль. Документів від ОСОБА_6 він не вимагав. Він знав, що власником автомобіля є жінка, але він не вимагав її присутності при купівлі-продажу. У машині особа, яка не представилась, повернувшись сказала, ось документи: договір купівлі-продажу, ціна була у гривнях, точно яка була вказана сума сказати не може, але приблизно вона співпадала із домовленістю. Він підписав. Копія договору купівлі-продажу йому не передавалася. Технічний паспорт на автомобіль йому передала ця особа. Потім цей же чоловік сказав, а далі ви самі. Він не видавав ні на кого доручення для реєстрації, оформлення. Також він не просив ОСОБА_6 показати йому доручення від жінки власника автомобіля про доручення ОСОБА_6 продати цей автомобіль. Він перевірив номерний знак, дані своєї особи і що були зазначені у технічному паспорті. На його думку переоформленням автомобіля займалась інша особа, чоловік, який потім підійшов до автомобіля і сів на переднє пасажирське сидіння.

У судовому засіданні встановлено, що 04.11.2017 р. біля ОСОБА_6 на передньому сидінні автомобіля сидів чоловік. Він цей чоловік подав ОСОБА_4 документи - договір купівлі-продажу, він розписався, той забрав договір, також цей чоловік передав ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль. ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 13000 дол. США. ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 вказаний транспортний засіб і ключ від нього.

Суд визнає, що прокурором не спростовані у судовому засіданні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 повідомлені ним суду з приводу обставин отримання ним автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску та послідуючих з ним дій, оскільки прокурором не надані будь-які докази на підтвердження, яким чином вказаний автомобіль потрапив до ОСОБА_6 - коли, де, хто саме йому вказаний автомобіль передав, з якими конкретно державними номерними знаками та з якою метою.

Суд констатує, що вказані обставини суду прокурором не повідомлені, докази з цього приводу не надані.

Прокурором не надані будь-які докази/ не доведено, що :

у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння грошовими коштами третіх осіб з метою особистого збагачення, шляхом продажу вищевказаного транспортного засобу;

ОСОБА_6 … придбав для використання номерні знаки НОМЕР_2 та встановив їх на автомобіль, який перебував у його користуванні;

коли, де, ким і при яких обставинах виготовлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ;

саме ОСОБА_6 передав потерпілому ОСОБА_4 вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вказане спростовано самим потерпілим ОСОБА_4 , та який суду у судовому засіданні також повідомив, що технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) він віддав слідчому. Вказане підтверджується зазначенням цього у його заяві від 05.11.2017 р., адресованій слідчому СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_22 (т.1 а.с.п.136).

Суд також констатує не надання прокурором для дослідження у судовому засіданні зазначеного речового доказу у кримінальному провадженні: бланку Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , на дослідженні якого у суді наполягала сторона захисту.

Прокурором не доведено заволодіння ОСОБА_6 саме з метою особистого заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , оскільки органом досудового слідства у ОСОБА_6 не були виявлені/вилучені, ним особисто витрачені/використані грошові кошти в розмірі 13000 дол. США. Їх подальша доля, місцезнаходження прокурором суду не повідомлена. Доводи ОСОБА_6 у частині його дій із вказаними грошовими коштами, прокурором не спростовані.

Суд також констатує не надання прокурором інших доказів, у т.ч. можливо здійснюваних органом досудового розслідування заходів, спрямованих на:

встановлення осіб, особи, на яких вказував обвинувачений ОСОБА_6 (який на той час користувався телефоном, відомим органу досудового слідства, прокурору мобільним телефоном з номером « НОМЕР_4 »), про що також зазначав потерпілий ОСОБА_4 , що особа була присутня у автомобілі, коли у ньому був він і ОСОБА_6 ; їх перебування біля державної установи по вул. Сухоярська, 18 у м. Біла Церква Київської області (територіальний сервісний центр), можливо у середині цієї установи;

розслідування - де та коли виготовлені, де, та від кого ким були отримані, та які саме державні номерні знаки, які були встановлені на автомобілі марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», їх послідуюча доля (де вони у тепер);

розслідування - де та ким здійснено виготовлення бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , де, ким і кому передано цей бланк свідоцтва після його виготовлення; де знаходиться договір купівлі - продажу вказаного транспортного засобу; де у теперішній час вказаний бланк і договір;

процесуальні документи та результати можливо здійснюваних НСРД, зважаючи на показання у суді свідка ОСОБА_44 про звернення ним до СБУ, його зустрічі із ОСОБА_6 після цього звернення за участі співробітників СБУ та повідомлення ним про вчинювані ними відповідні дії та: встановлення місця знаходження зазначеного автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», 05 листопада 2017 р. о 02 годині 00 хвилин у с. Яворівка Драбівського району Черкаської області, до звернення потерпілого ОСОБА_4 із заявою про заволодіння невстановленими особами його грошовими коштами в сумі 13000 доларів США до старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 (05 листопада 2017 р. о 16 годині 53 хвилини).

Суд констатує, що прокурором в судовому засіданні не доведено винуватість ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, форму вини у виді прямого умислу, тобто обставину, яка підлягала доказуванню у кримінальному провадженні - п.2 ч.1 ст. 91 КПК України.

Суд констатує, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, оскільки:

не доведено, що в діях ОСОБА_6 міститься склад (об`єктивна і суб`єктивна сторона) кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд, зіставивши ознаки установлених судом в ході судового розгляду дій ОСОБА_6 і правову кваліфікацію його дій, відповідно закону України про кримінальну відповідальність, зазначену у обвинувальному акті і підтриманого прокурором у судовому засіданні - ст. 190 ч.3 КК України - шахрайство, вчинене у великих розмірах, дійшов висновку про їх не відповідність через:

неточності (неадекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми - ст. 190 ч.3 КК України, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин вчинених дій ОСОБА_6 .

Судом у судовому засіданні досліджені всі докази надані стороною обвинувачення - прокурором на підтвердження обгрунтованості висунутого проти ОСОБА_6 обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.

Прокурорами не надані суду інші, крім вищенаведених досліджених доказів, на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.

Суд зазначає що відповідно вимог ст. 22 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження сторони мали рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Суд констатує, що органом досудового розслідування не встановлені, прокурором не надані суду належні та допустимі докази для доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України і вичерпані можливості їх отримання (про що заявив прокурор, потерпілий, представник потерпілого у суді перед судовими дебатами, що будь-яких доповнень не мають).

Досліджені судом докази, як кожний окремо, так їх сукупність, дозволяють суду зробити висновок про не доведеність, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, оскільки прокурор не довів наявність у діях ОСОБА_6 :

складу зазначеного кримінального правопорушення (об`єктивної і суб`єктивної сторони).

Суд констатує, що стороною обвинувачення перед об`єктивним та неупередженим судом не доведено, поза розумним сумнівом, наявність у діянні ОСОБА_6 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України - шахрайство, вчинене у великих розмірах.

Водночас суд, керуючись ст. 17 ч.4 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_6 тлумачить на користь ОСОБА_6 .

Судом у судовому проваджені встановлено, що органом досудового розслідування не зібрані, прокурором не надані суду належні та допустимі докази обґрунтованості висунутого проти ОСОБА_6 обвинувачення, наявності у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України і вичерпані можливості їх отримання, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід виправдати.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права - ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ст.ст.8,9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Коробов проти України» зазначив, що стандартом у кримінальному провадженні має бути доведення винуватості «поза всяким сумнівом», чого у даному кримінальному провадженні прокурором стосовно ОСОБА_6 не здійснено.

Суд зазначає, що є неприпустимим перекладення стороною обвинувачення на обвинуваченого доведення його невинуватості у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 373 ч.1 п.3 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Суд, враховуючи викладене, прийшов до висновку, що ОСОБА_6 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України та виправдати його на підставі ст. 373 ч.1 п.3 КПК України - не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.

Відповідно до ст. 129 ч.3 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.

Суд, враховуючи вищевикладене, виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення із ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 350 180 (триста п`ятдесят тисяч сто вісімдесят) грн. 20 коп., залишає без розгляду.

Відповідно до ст.174 ч.4 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого.

Зважаючи на вимоги ст. 174 ч.4 КПК України суд вважає необхідним скасувати арешт майна, яке було вилучено 05.11.2017 р., а саме автомобіль марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2017 р.

Речові докази: автомобіль марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , який як зазначив при допиті свідок ОСОБА_44 , переданий йому (прокурором документи про зазначене суду не надані), слід вважати повернутим ОСОБА_12 ; ноутбук марки «ASUS» модель A52D, який переданий до камери зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Київській області за квитанцією № 903 від 21.11.2017 р., слід повернути ОСОБА_6 .

Суд зазначає, що у кримінальному провадженні речовим доказом також визнаний бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , однак прокурором суду вказаний речовий доказ для дослідження не був наданий, його теперішнє місце знаходження прокурором суду не повідомлено. З цих підстав суд позбавлений можливості вирішити його долю, не вирішує цим вироком, оскільки його наявність і місцезнаходження - невідомі.

При цьому суд зазначає, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства - ст. 100 ч.12 КПК України.

Витрати на залучення експерта підтверджені документально у розмірі 2967 грн. суд відносить на витрати держави.

В ході досудового розслідування ОСОБА_6 21 листопада 2017 р. був затриманий, 23 листопада 2017 р. стосовно нього ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, покладенні певних обов`язків. На час надходження обвинувального акта до суду строк дії запобіжного заходу і покладених обов`язків - збіг, клопотань про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу під час судового розгляду кримінального провадження, до суду не надходило, судом запобіжні заходи не застосовувались.

Відповідно до ст. 370 ч.1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України..

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, доказів, наданих, досліджених під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд уважає у вироку наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом розглянуті: докази, клопотання, вислухані і вирішені доводи сторін, потерпілого, представника потерпілого, цим забезпечено їх право на змагальний процес.

Прийняте судом рішення за доводами обвинуваченого, його захисника, доказами, доводами прокурора, потерпілого, його представника, доволі як фактично так і юридично, у вироку вмотивовано (п.48,26,30 рішень Європейського суду з прав людини у справах «Мітрофанов проти Республіки Молдова», Гарсія Руїс проти Іспанії», «Гарвісаарі проти Фінляндії»).

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України та виправдати його на підставі ст. 373 ч.1 п.3 КПК України - не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.

Поновити ОСОБА_6 у правах, обмежених під час кримінального провадження № 0000033 від 05.11.2017 р. за кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 190 ч.3 КК України, за яким він визнаний невинуватим та виправданий.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення із ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 350 180 (триста п`ятдесят тисяч сто вісімдесят) грн. 20 коп., залишити без розгляду. Роз`яснити ОСОБА_4 право звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Скасувати арешт майна, яке було вилучено 05.11.2017 р., а саме автомобіль марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2017 р.

Речові докази: автомобіль марки «CHEVROLET» модель «MALIBU», сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , який як зазначив при допиті свідок ОСОБА_44 , переданий йому (прокурором документи про зазначене суду не надані) - вважати повернутим ОСОБА_12 ; ноутбук марки «ASUS» модель A52D, який переданий до камери зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Київській області за квитанцією № 903 від 21.11.2017 р. - повернути ОСОБА_6 .

Витрати на залучення експерта підтверджені документально у розмірі 2967 грн. - віднести на рахунок держави.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області