Справа № 399/760/22
Провадження № 1-кп/399/31/2023
В И Р О К

Імене України

24 лютого 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Онуфріївським районним судом Кіровоградської області від 08.11.2016 року за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 03.02.2021 по відбуттю строку покарання, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб; Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2-022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

17.10.2022 року в обідній час, тобто в умовах воєнного стану обвинувачений ОСОБА_3 знаходився навпроти будинку АДРЕСА_2 , де на бордюрі помітив коричневий гаманець, належний ОСОБА_6 , та у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного гаманця.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , ігноруючи презумпцію "забутості" речі її власником, усвідомлюючи, що зовнішні умови, обстановка, розташування вказаного коричневого гаманця свідчать про те, що він фактично не вийшов з володіння власника, а лише забутий ним у місці, яке йому (власнику) відоме, між залишенням вказаного коричневого гаманця ОСОБА_6 та його виявленням ним пройшов нетривалий час, який не давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим, взяв до рук належний ОСОБА_6 коричневий гаманець, відчинив його, виявив у ньому грошові кошти та паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , маючи можливість ідентифікації законного власника даного гаманця за допомогою вказаного паспорту, не відмовився від свого злочинного наміру та в присутності перехожих, які не усвідомлювали протиправний характер дій ОСОБА_3 , повторно таємно викрав належний ОСОБА_6 гаманець, який не становить для потерпілого матеріальної цінності, у якому знаходились належні потерпілій грошові кошти у сумі 479 гривень, із яким зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Суду пояснив, що 17 жовтня 2022 року, в денний час, знаходився навпроти будинку АДРЕСА_2 та помітивши гаманець на бордюрі взяв його і витягнув звідти 200 гривень, якими розпорядився на власний розсуд. Сам гаманець з коштами, що там залишились, сховав неділеко від місця пригоди. Також пояснив, що бачив, що гаманець загубила потерпіла ОСОБА_6 , але нікому нічого не сказав. Додав, що викрадені речі потерпілій повернуті і він вибачається за свій вчинок.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, їх кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та визнання вини.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легкий когнітивний розлад, та лікаря нарколога у зв`язку з постійним вживанням алкоголю, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілими у даному кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування шкоди не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: гаманець із вмістом грошових коштів в сумі 279 гривень, картку банку КБ «ПриватБанк», паспорт громадянина України, картку платника податків, видані на ім`я ОСОБА_6 , які передані на зберігання власнику ОСОБА_6 , залишити у її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1