В И Р О К

Іменем України

21.03.2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000402 від 03.11.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мерешеука Окницького району Республіки Молдова, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, невійськовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також всупереч вимогам Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", безпричинно, умисно, систематично вчинив насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , яке призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку. Зокрема, ОСОБА_4 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до дружини дії, які полягали у словесних образах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Так, близько 17:00 годин 14.08.2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у п`яному вигляді, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, яке полягало у позбавленні її права на житло в формі недопущення до будинку за місцем проживання. Внаслідок цього були викликані працівники поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 . За даним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 14.08.2022 року відносно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

19.08.2022 року о 16:00 годин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилося у безпричинних конфліктах, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою. Внаслідок цього також були викликані працівники поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 . За даним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 19.08.2022 року щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За результатами розгляду Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області зазначених вище протоколів про адміністративні правопорушення винесено постанову від 12.09.2022 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративних відповідальності у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

24.08.2022 року близько 18 годин 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилося у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою. Внаслідок цього були викликані працівники поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 . За даним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 24.08.2022 року відносно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, 22.09.2022 року винесено постанову, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Також, 03.11.2022 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчергове вчинив відносно дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилося у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю. Пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин він влітку 2022 року тричі вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 у їхньому спільному будинку АДРЕСА_1 , будучи тоді у стані алкогольного сп`яніння, так як його обурювали її зауваження з приводу зловживання ним алкоголем. За ці його дії він був притягнутий судом до адміністративної відповідальності у виді штрафів, які згодом сплатив. На початку листопада він знову в стані алкогольного сп`яніння посварився з дружиною ОСОБА_5 на побутовому грунті та зопалу нецензурно її ображав та вказав їй піти того дня до своїх батьків, аби вона йому не заважала. Самостійно припинити цю сварку він бажання не виявив. Підтвердив, що він усвідомлював протиправність власних дій, з приводу вчинення яких жалкує. Зауважив, що зрештою у минулому році їхній з ОСОБА_5 шлюб було розірвано рішенням суду. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що відносно її чоловіка ОСОБА_4 було складено три протоколи про вчинення ним щодо неї психологічного насильства у серпні 2022 року, згідно яких його було притягнуто судом до адміністративної відповідальності. Згодом ввечері 03.11.2022 року обвинувачений ОСОБА_4 за місцем їх проживання вчергове у стані алкогольного сп`яніння вчинив з нею безпричинну сварку, під час якої ображав нецензурними висловлюваннями та погрожував застосувати фізичну силу, у зв`язку з чим вона була змушена знову викликати працівників поліції, аби втихомирити чоловіка. Зазначила, що з минулого року їхній з ОСОБА_4 шлюб розірваний у судовому порядку. Вказала, що особисто не потребує застосування суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.

Відтак суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що вчинене кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які стороною захисту та потерпілою не оспорюються, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що ними заявлено в судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, за що він повинен нести кримінальну відповідальність за ст.126-1 КК України.

При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховує думку потерпілої.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України та має повнолітній вік (а.к.п.30-31), за результатом огляду військово-лікарської комісії 26.09.2022 року визнаний непридатним до військової служби та 03.10.2022 року знятий з військового обліку (а.к.п.32,33); раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.к.п.35), на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п.36,37), за місцем постійного проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітнього сина (а.к.п.38,39), згідно власних пояснень існує за рахунок випадкових заробітків.

Згідно висновків досудової доповіді (а.с.31-32), складеної Жмеринським районним відділом з питань пробації 15.03.2022 року, оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 та середній ризик небезпеки для суспільства; визначено за можливе його виправлення без позбавлення волі чи обмеження волі на певний строк. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме участь у заходах відділу пробації, які націлені на роботу з криміногенними потребами, та участь у заходах соціально-виховного характеру, які проводить орган пробації з метою виправлення та ресоціалізації. Рекомендовано у разі звільнення судом ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням покладання на останнього обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином; з урахуванням особи обвинуваченого ,який характеризується позитивно та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, обставин, що пом`якшують його покарання, обставини, яка обтяжує покарання, а також приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_5 , яка не вимагала призначення суворого покарання, суд доходить висновку про необхідність та достатність з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень призначення йому покарання у виді громадських робіт, визначаючи недоцільним призначення більш суворих покарань у виді арешту, обмеження волі або позбавлення волі, водночас не вбачаючи підстав для застосування щодо ОСОБА_4 вимог ст.69, 69-1, 75 КК України з визначених законом обмежень.

Також у відповідності до положень п.5 ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , із якою незалежно від розірвання шлюбу обвинувачений ОСОБА_5 наразі продовжують мешкати у їхньому спільному житловому будинку, з огляду на призначення останньому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за потрібне застосувати до нього обмежувальний захід, відповідно до якого на засудженого слід покласти обов`язок його направлення для проходження програми для кривдників строком на два місяці.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Клопотань про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ніким наразі не заявлено.

Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити йому покарання за ст.126-1 КК України у виді громадських робіт на строк двісті годин.

У відповідності до вимог ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на два місяці.

Вирок суду набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1