Справа № 308/4495/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Ужгород кримінальне провадження №0000028 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Свалява Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, одруженого, який має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей 2006 р.н. та 2018 р.н., із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді командира 1 відділення 4 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони вказаної військової частини, у військовому званні «молодший сержант», раніше неодноразово судимого, останній раз 09.02.2022 засуджений Свалявським районним судом Закарпатської області до позбавлення волі на строк 3 роки, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 та перебуваючи на посаді стрільця 1 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх спільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 06.01.2023 не з`явився вчасно на службу без поважних причин із звільнення з частини, а саме: не з`явився ні до розташування командування військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , ні до місця несення служби, що в АДРЕСА_3 , та був відсутній без поважних причин на військовій службі по 31.01.2023, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Під час досудового розслідування 15 березня 2023 року між прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_3 , з другої сторони, за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України в обсязі згідно обвинувального акту від 15.03.2023 року.

Сторони угоди дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, та на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.02.2022 (справа №306/327/21), який набрав законної сили 29.11.2022 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та 2 (два) місяці.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання, які передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засідання прокурор попросив затвердити угоди про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, вказав, що укладення угоди між ним та прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері було добровільним, просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена за його участі, заслухавши позицію свого підзахисного вважає, що угода є добровільною, наслідки укладення та затвердження угоди є зрозумілими, порушень при її укладенні допущено не було. Вважає, що наявні всі підстави для затвердження вказаної угоди.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені п.1 ч.4 зазначеної норми, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч.5 ст.407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України, є вчинення рецидиву злочинів.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно службової характеристики від 25.12.2022 року характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий, останній раз засуджений вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.02.2022 року до позбавлення волі на строк 3 роки, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

За наведеного, суд вбачає за належне визначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами в угоді міру покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.02.2022 року (справа № 306/327/21) за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком частково приєднано покарання, призначене вироком Свалявського районного суду від 15.09.2020 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді п`ять років один місяць позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахується з дня звернення вироку до виконання. Вказаний вирок було залишено без змін ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29.11.2022 року.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднавши до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області обвинуваченому слід призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Щодо запобіжного заходу:

Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався, при цьому згідно долученої прокурором копії протоколу затримання особи від 30.01.2023 вбачається, що 30.01.2023 року о 09 год. 10 хв. ОСОБА_3 було затримано на підставі вироку Свалявського районного суду Закарпатської області №306/327/21 від 09.02.2022.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 368, 370, 371, 394, 474-475 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65, 71, 407 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 15 березня 2023 року у кримінальному провадженні №0000028 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 року між прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_3 , з другої сторони, за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.02.2022 року (справа № 306/327/21) призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 30.01.2023 року.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1