КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 17 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2022 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке вилучено в ході обшуку, проведеного 01.06.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 9», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 .

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію повного тексту ухвали отримано 30 серпня 2022 року, апеляційну скаргу направлено поштою 02 вересня 2022 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що клопотання подано до суду та розглянуто слідчим суддею з порушенням строку, передбаченого КПК України.

Зокрема, обшук проведено 01 червня 2022 року, клопотання складено 02 червня 2022 року та подано до суду 03 червня 2022 року. Слідчим суддею вказане клопотання призначено до розгляду вперше 09 червня 2022 року та відкладено на 10 червня 2022 року, а розглянуто 13 червня 2022 року.

На переконання ОСОБА_5 в клопотанні прокурора, та в оскаржуваній ухвалі не зазначено, які відомості чи сліди містить арештоване майно, а також яким чином вказане майно могло бути використане, як знаряддя вчинення злочину.

Звертає увагу і на те, що протокол обшуку власнику майна не вручено, в його надані слідчим відмовлено з тих підстав, що відсутні технічні можливості.

Також зазначає, що органом досудового розслідування не дотримано вимог, передбачених ст.ст. 171-172 КПК України, оскільки прокурором не вказано підстави для арешту майна.

На думку апелянта, слідчим суддею під час розгляду клопотання не дотримано принцип розумності та співмірності обмеження права власності осіб завданням кримінального провадження, крім того, не враховано наслідки вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна та власника майна, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 05 квітня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000056, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невідомі особи організували для себе на території міста Києва, виготовлення, пересилання по території України, збут підроблених документів державного зразка з нанесенням на них голографічних захисних елементів з метою підтвердження їх справжності, за допомогою Всесвітньої мережі "Інтернет" та використанням веб-ресурів (web-сайтів): ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також у ході досудового розслідування отримано відомості, що до вчинення кримінальних правопорушень причетний у тому числі і ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, проведено обшук, за результатом якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Xiomi Redmi 9», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого слідчої групи ГСУ Нп України ОСОБА_9 від 01 червня 2022 року вилучений під час обшуку мобільний телефон визнано речовим доказам у кримінальному провадженні № 0000056.

03 червня 2022 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вилучений телефон.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2022 року клопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000056 про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, оскільки зазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_9 від 01 червня 2022 року (а.с. 134-135).

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення п. 1 ч.ч 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Доводи апелянта, що власнику майна не вручено протокол обшуку, спростовуються матеріалами провадження, зокрема з протоколу обшуку (а.с.101-107) вбачається, що ОСОБА_5 отримав примірник протоколу, що підтверджується особистим підписом власника майна.

Доводи представника, що клопотання подано до суду з порушенням строку, не заслуговують на увагу, оскільки обшук проведено 01 червня 2022 року та закінчено цього ж дня о 11 год. 06 хв., клопотання про арешт майна подано до суду 03 червня 2022 року, тобто у передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України строк.

Інші доводи на які посилається апелянт також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховано ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/13044/22-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11сс/824/387/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК