Справа № 349/184/23
Провадження № 1-кс/349/36/23
У Х В А Л А

іменем України

27 січня 2023 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання дізнавача, яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні № 0000009 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2023 року дізнавач сектору дізнання відділення поліції №4 ( м.Рогатин) ) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ( далі відділення поліції №4 ( м.Рогатин) ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Рогатинського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Згідно з клопотанням сектором дізнання відділення поліції №4 ( м.Рогатин) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 відомості про яке внесено 25 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( далі ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 січня 2023 року о 20 год 00 хв. у с.Добринів Івано-Франківського району Івано-Франківської області неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на грунті особистих неприязних відносин, умисно спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки та різаної рани другого пальця правої кисті.

В цей же день під час огляду місця події ОСОБА_5 в присутності матері ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції предмет зовні схожий на ніж.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, просила розглядати клопотання за її відсутності.

Дослідивши додані до клопотання документи, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Витягом з ЄРДР підтверджується, що 25 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з протоколом огляду місця події від 24 січня 2023 року в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності матері ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції предмет зовні схожий на ніж.

Постановою дізнавача від 25 січня 2023 року вказану річ визнано речовим доказом у кримінальному провадженні .

Згідно заяви ОСОБА_7 від 24 січня 2023 року вказаний ніж є власністю її неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п.1,2 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував, що є достатньо доказів , які вказують на вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та використання вказаного речового доказу як доказу в кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача про арешт майна - задовольнити .

Накласти арешт на тимчасово вилучений предмет зовні схожий на ніж , який належить неповнолітньому ОСОБА_5 .

Згідно ч.1 ст.174 КПК України власник майна як особа, яка не була присутня при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1