Справа № 467/802/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000121 від 27 серпня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Горлівка, Микитівського району, Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27.05.2021 року вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 25.05.2022 року ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- 05.08.2022 року вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27.05.2021 року та за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 25 серпня 2022 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх караність, діючи умисно, повторно, перебуваючи на АДРЕСА_1 , розбивши скло віконного отвору та відчинивши замикаючий пристрій вхідних дверей, проник всередину будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав пилосос марки "LG" моделі "V-3A58NT" з серійним номером 601ТАLB00684 вартістю 550 грн., та кабель білого кольору "ELCOR" ПВС 4х0,75 ГОСТ 7399-97 довжиною 15 м, вартістю 221 грн.25 коп. та місце вчинення злочину покинув.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, надав показання, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, розкаявся у вчиненому та зазначив про готовність нести покарання. Суду пояснив, що вранці 25 серпня 2022 року перебуваючи на АДРЕСА_1 , він розбивши скло віконного отвору та відчинивши замикаючий пристрій вхідних дверей, без дозволу вланика будинку, проник всередину будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав пилосос марки "LG" моделі "V-3A58NT" з серійним номером 601ТАLB00684 вартістю 550 грн., та кабель білого кольору "ELCOR" ПВС 4х0,75 ГОСТ 7399-97 довжиною 15 м, вартістю 221 грн.25 коп. та місце вчинення злочину покинув. Суму викраденого у потерпілого майна не заперечував. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, хотів продати та на виручені кошти купити алкогольні напої. Зазначив суду, що в будинку, з якого вчинив крадіжку, він зареєстрований, але триваний час не проживає.
Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, міру покарання обвинувачеому просив призначити на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 погодився визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, що встановлені під час досудового розслідування справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності його позиції, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання у відповідності до положень Кримінального кодексу України.
Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідуванняза ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженому та запобігав вчиненню інших злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При визначенні покарання обвинуваченомуОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином,особливості й обставини його вчинення у даному конкретному випадку, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер дій і ступінь тяжкості наслідків, наявність кваліфікуючих ознак, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, але власного житла не має, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, знятий з обліку Первомайського РВ№2 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області у зв`язку із скасуванням звільнення від відбування покарання та направлення для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, раніше судимий, шкоду, завдану потерпілому, відшкодовано шляхом повернення майна.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_4 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, те, що він не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження,ОСОБА_4 засуджено вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05 серпня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяців. Злочин за цим вироком ОСОБА_4 вчинив 25 серпня 2022 року, тобто після постановлення попереднього вироку.
Враховуючи всі обставини справи, керуючись засадами законності, справедливості, обґрунтованості,суд вважає за необхідне призначити обвинуваченомуОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України в межах санкціїч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, за правилами ст. 71 КК України, з частковим приєднанням покарання, призначеного за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05.08.2022 року, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у світлі принципу індивідуалізації покарання, суд виходив із того, що саме покарання у виді позбавлення волі, з огляду на відсутність передумов для застосування статтей 69, 75 КК України щодо обвинуваченого, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи ("Бакланов проти Росії" від 09.06.2005р.; "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005 р.; "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007р.).

Визначена судом міра покарання ОСОБА_4 , перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного ним, його особи, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов по справі не заявлений. Питання щодо процесуальних витрат, судом не досліджувалось.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався, підстав для його обрання, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05 серпня 2022 року і за сукупністю вироків остаточно призначити йому покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня затримання засудженого.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- пилосос марки "LG" моделі "V-3A58NT" з серійним номером 601ТАLB00684 максимальною потужністю 1500 W;

- кабель білого кольору "ELCOR" ПВС 4х0,75 ГОСТ 7399-97 довжиною 15 м, що передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, повернути власнику ОСОБА_5

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1