УХВАЛА

23 грудня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000240 від 14.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

22.12.2022 слідчий відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернуся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу обласної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучений під час обшуку 21.12.2022 автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , власником якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що до вчинення даного кримінального правопорушення обґрунтовано причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець російської федерації, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

21.12.2022, ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Також, 21.12.2022, о в період часу з 18:54 од. по 19:12 год., на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду було проведено обшук транспортного засобу автомобіля марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого було виявлено та вилучено, транспортний засіб автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 .

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у своїй злочинній діяльності для перевезення та розповсюдження наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів для їх виготовлення використовує автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_2 . Крім цього, за допомогою даного транспортного засобу здійснюється транспортування обладнання та прекурсорів в житлові приміщення, які знаходиться на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_8 (батькові), в якому ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_9 здійснюють виготовлення психотропних речовин, а саме в літній кухні.

Транспортний засіб автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , є речовим доказом, знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлений про розгляд клопотання належним чином.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність його повернення прокурору для усунення недоліків з таких підстав.

Згідно з ч. 1ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні слідчий зазначає, про те, що автомобіль вилучений під час обшуку 21.12.2022 р., дозвіл на проведення якого наданий ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, при цьому копію ухвали не долучив.

Зазначення у клопотанні того, що транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення не підтверджене посиланням на встановлені обставини у кримінальному провадженні.

Слідчим у клопотанні не наведена підстави накладення арешту на автомобіль.

У клопотанні відсутнє посилання на визначені ст.98 КПК України ознаки речових доказів, які на переконання слідчого містить указаний автомобіль.

Із доданих до клопотання документів слідує, що 21.12.2022, ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Як вбачається із клопотання ОСОБА_6 є користувачем автомобіля, а його власником є ОСОБА_7 .

Отже, указаний транспортний засіб є майном третьої особи.

У силу приписів ч.4 ст.170 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Із аналізу казаних норм слідує, що арешт на майно третьої особи, потерпілого має мати належне обґрунтування відповідно до завдань, мети та підстав арешту з урахуванням співрозмірності його застосування до особи, яка є жертвою кримінального правопорушення.

Разом із цим, слідчий не наводить у клопотанні обґрунтування ризиків знищення, псування майна потерпілою та у зв`язку із чим слід накласти арешт із застосуванням усіх визначених законом заборон з урахуванням ч.11 ст.170 КПК України.

Відсутнє обґрунтування необхідності збереження указаного майна та неможливості встановлення обставин кримінального правопорушення без застосування арешту.

У клопотанні відсутня вказівка на визначені законом заборони, які слід встановити на вищевказане майно.

Клопотання слідчого складено формально та містить лише посилання на ряд статей КПК, які регламентують порядок накладення арешту на тимчасове вилучене майно.

В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовими доказами не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст. 98 КПК України.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст..98 КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст..170 КПК України, заборон , які слід встановити стосовно цього майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000240 від 14.06.2022 повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

На ухвалу протягом п`яти діб з дня одержання її копії може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду.

Слідчий суддя