Провадження № 1-кп/344/487/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів - головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України;

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України;

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду даного кримінального провадження прокурор заявив клопотання про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з посиланням на ризики, передбачені у ст. 177 КПК України. Клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив таке задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання заперечив, оскільки вважає, що жодного складу злочину в його діях та мотивів на його вчинення у нього не було, будь-яких доказів його вини в матеріалах провадження немає, а наведені прокурором ризики відсутні, тому просив застосувати інший не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід, відмовивши в задоволенні клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_9 підтримав позицію ОСОБА_6 , оскільки вважає наведені прокурором ризики надуманими та необґрунтованими, просив застосувати інший, не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заперечив проти продовження тримання його під вартою, оскільки вважає, що доказів його вини у вчиненні кримінального правопорушення в матеріалах провадження немає, в тому числі і з огляду на досліджені в судовому засіданні письмові та частину речових доказів, просив врахувати характеризуючі його дані, те що він раніше не судимий, наявність соціальних зв`язків і його репутацію та застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_11 підтримав позицію ОСОБА_8 , покликаючись на викладені в письмовому запереченні на клопотання обставини, просив в його задоволенні відмовити та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_10 не заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, а також враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, у тому числі передбачені у ст. 178 КПК України, суд вважає наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Крім цього, згідно з ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Так, при вирішені питання про продовження строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , якому інкриміновано особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, дані про осіб обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким інкриміновано особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Суд також враховує суспільну небезпечність інкримінованих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинів, їх наслідки.

На даний час судове провадження триває, суд досліджує речові докази, а жоден із заявлених свідків ще не допитані.

В той же час прокурором поза розумним сумнівом доведено, що ризики щодо можливого переховування обвинувачених від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати.

Також стороною обвинувачення в достатній мірі обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки такі не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам. Відтак, у разі застосування інших запобіжних заходів існує значна ймовірність того, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 порушуватимуть покладені на них процесуальні обов`язки, зокрема зможуть переховуватися від суду, що в свою чергу вкрай негативно вплине на хід розгляду даного кримінального провадження.

В той же час стороною захисту не наведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги 06 лютого 2023 року при продовженні обвинуваченим запобіжних заходів, та які нові обставини виникли після цього.

Крім цього, попередня ухвала суду з цього приводу була оскаржена стороною захисту і відповідно до ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року залишена без змін.

Інших обставин, які б на даний час давали підстави для зміни чи скасування запобіжних заходів, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Отже на переконання суду застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покладених на них обов`язків, а запобіжні заходи у виді тримання під вартою будуть співмірними та доцільними задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і виключно такі здатні забезпечити запобігання ризику переховування обвинувачених від суду.

Керуючись ст.ст. 31, 176-178, 183, 194, 205, 331, 336, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01 червня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01 червня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01 червня 2023 року включно.

Копію ухвали надіслати начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12 для виконання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_12

Судді

ОСОБА_13

Повний текст ухвали складено 04 квітня 2023 року.