Справа № 559/465/23
Провадження № 1-кп/559/97/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Здолбунів, Рівненської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, раніше не судимий, одружений, зареєстрований в АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 27.12.2022, приблизно о 19:00, перебуваючи в будинку за місцем спільного проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 , під час конфлікту з останньою, умисно наніс їй кулаком правої руки один удар в обличчя, від якого остання впала на підлогу. В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , наніс один удар ногою в ділянку ребер справа, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді перелому восьмого ребра справа по аксілярній лінії, що згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, по критерію довготривалого розладу здоров`я, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У підготовчому судовому засіданні була заявлена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілою. Згідно угоди про примирення від 21.02.2023 сторони узгодили покарання у вигляді позбавленням волі на строк один рік.

Також, сторони погоджуються на застосування до ОСОБА_5 положення статей 75, 76 КК України та на звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк якого визначить суд.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Розкаюється у вчиненому, просив укладену угоду затвердити судом. Також пояснив суду, що угоду уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі.

Потерпіла просила затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила затвердити дану угоду про примирення, оскільки, вона не суперечить вимогам кримінального та кримінально процесуального законодавства.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України кримінальне правопорушення у вчиненні, якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до нетяжких злочинів, отже угода відповідає вимогам закону. Зміст угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому, судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 визнає вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставина, яка обтяжує відповідно ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України. Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень КК України. Узгоджена сторонами міра покарання передбачена в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, визначена з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого злочину, ступеня здійснення злочинного наміру, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, перевіривши угоду про примирення, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено в судовому засіданні, і як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та погодили вид покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне на підставі ст. 468, 469, 471 КПК України затвердити угоду про примирення, яка укладена 21.02.2023 між потерпілою та обвинуваченим та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового провадження не обирався. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 368-371, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 469, 471, 474, 475 КПК України, ст.ст. 75, 76, ч. 1 ст. 122 КК України, суд

ухвалив:

угоду про примирення, укладену 21 лютого 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: медичну картку амбулаторного хворого від 28.12.2022 та рентген знімки від 28.12.2022 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубенський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1