ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2414/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003857, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України,

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2022 року слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0003857 від 14.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якого заборонено - плодових тіл грибів, що містять псилоцин, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів розробив план збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - плодових тіл грибів, що містять псилоцин, шляхом відправлення посилок через «Нову Пошту».

Як зазначає слідчий, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи мобільний додаток «Telegram», який був встановлений на належний йому мобільний телефон, створив телеграм-канал під назвою ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою конспірації, унеможливлення викриття його протиправної діяльності правоохоронними органами, пошуку потенційних наркозалежних споживачів, здійснення координаційних заходів, спрямованих на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - плодових тіл грибів, що містять псилоцин.

В подальшому ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою домовився щодо отримання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - плодових тіл грибів, що містять псилоцин, з метою подальшого збуту на систематичній основі. Слідчий вказує, що у середині листопада 2022 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у заздалегідь зазначеному місці отримав пакунок із невстановленою досудовим розслідуванням кількістю особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - плодовими тілами грибів, що містять псилоцин, тим самим незаконно придбав та став зберігати його при собі з метою подальшого збуту, шляхом здійснення відправлення посилки через «Нову Пошту».

Так, 14.11.2022 близько 14 години 37 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 24, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був затриманий працівниками поліції та в подальшому, під час особистого обшуку, у нього було виявлено та вилучено три паперові пакети з невідомою речовиною, паперовий конверт з речовиною схожою на гриби, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - плодові тіла грибів, що містять псилоцин, масою 9,17 г., що є великим розміром, яку ОСОБА_4 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.

Плодові тіла грибів, що містять псилоцин, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, у великих розмірах, з метою подальшого збуту, тобто у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу обґрунтоване наявністю ризиків, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може вчиняти нові злочини, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Підозрюваний та захисник заперечували проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність прокурором мети збуту психотропної речовини, наполягали, що виявлена у підозрюваного речовина була ним придбана для власного вживання. Підозрюваний окремо наголосив, що він захоплюється мікологією і вирощування грибів є його хобі, зазначив, що здійснює вирощування на замовлення і продаж іншим особам грибів, які не містять психотропних речовин, про що і свідчать долучені прокурором квитанції. Щодо телеграм-каналу підозрюваний вказував, що він носить інформаційний характер і не використовується для продажу грибів. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, дійшов таких висновків.

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання 14.11.2022 року о 14 год. 37 хв. ОСОБА_4 затримано без ухвали слідчого судді на підставі ст. 208 КПК України.

16.11.2022 ОСОБА_4 , у спосіб, передбачений КПК України, повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.

Системний аналіз норм законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини щодо підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, дослідивши додані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку, що вони містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч 2 ст. 307 КК України, і містяться у: протоколі затримання ОСОБА_4 , під час якого проведено особистий обшук ОСОБА_4 та вилучено, зокрема, паперовий конверт з речовиною, схожою на гриби; протоколах допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які повідомили обставини проведення особистого обшуку та вилучення у ОСОБА_4 речей; протоколі огляду місяця події, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено: речовину, зовні схожу на гриби, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, речовину рослинного походження, схожу на гриби, пластиковий контейнер з речовиною, зовні схожою на гриби; висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів, відповідно до якого надана на дослідження речовина сіро-коричневого кольору, схожа на гриби, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено плодовими тілами грибів, що місять псилоцин. Маса плодових тіл грибів, що містять псилоцин, в перерахунку на висушену речовину, становить 9,17 г.; протоколі огляду мобільного телефону марки «Iphone», моделі «Х», білого кольору, з сім-карткою НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , протоколі огляду мобільного телефону марки «Xiomi», моделі «Мі 5s», сірого кольору, який належить ОСОБА_4 ; інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання. Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Доводи захисника та підозрюваного про зберігання ним психотропної речовини з метою власного вживання суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами, доданими до клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність, враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_4 , який на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років. На думку слідчого судді, очікування можливого вироку, особливо з урахуванням наведених далі обставин про особу підозрюваного, може мати значення для ризику переховування, який слідчий суддя вважає цілком вірогідними з огляду на співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування порівняно із засудженням до покарання у виді позбавлення волі.

Оцінюючи наведений прокурором ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з того, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Слідчий суддя дійшов висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до них, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою спонукання до ненадання показань, їх зміни, перекручування або спотворення раніше повідомлених ними обставин.

Також, беручи до уваги спосіб вчинення злочину, зокрема, із застосуванням телекомунікаційних засобів, із використанням оператора поштового зв`язку, враховуючи, що підозрюваний офіційно не працює, відомостей про джерела його доходу під час розгляду клопотання не встановлені, слідчий суддя дійшов висновку також про достатню вірогідність ризику вчинення підозрюваним нового злочину.

Так, слідчий суддя враховує, що підозрюваний є громадянином іноземної держави, не має власного житла та постійного місця проживання у м. Києві, оскільки орендує житло та строк оренди відповідно до копії наявного в матеріалах клопотання договору спливає 27 листопада 2022 року, відомостей про те, що підозрюваним у встановленому порядку зареєстровано його місце проживання чи перебування слідчим суддею не встановлено; підозрюваний офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, які б виступали достатнім стримуючим фактором для запобігання ризику переховуватися від органів досудового розслідування.

У зв`язку із викладеним наведені в клопотанні обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Хоча й підозрюваний за власною згодою надав можливість провести огляд житла та мобільних телефонів, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не можуть бути застосовані запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, поруки та домашнього арешту, у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаних ризиків.

Так, неможливість застосування домашнього арешту, на думку слідчого судді, зумовлена тим, що підозрюваний не має постійного місця проживання у м. Києві, житло, в якому підозрюваний проживає, є орендованим, строк оренди закінчується 27 листопада 2022 року, згода орендодавця на продовження строку оренди чи на перебування підозрюваного у цьому житлі за обставин проведення досудового розслідування щодо нього слідчому судді не надана. У сукупності з тим, що підозрюваний є громадянином іноземної держави, такий запобіжний захід не спроможний в достатній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти встановленим ризикам.

Неможливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, який не перешкоджає триманню під вартою та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя з урахуванням сукупності встановлених обставин дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу.

По даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, виконати вимоги ст. 290 КПК України та надати можливість для здійснення ефективного захисту підозрюваного, уникаючи поспішного суду, а тому строк шістдесят днів визначений процесуальним законом, є об`єктивно виваженим.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб переважити бажання особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, бере до уваги обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, і тяжкість злочину, реальність ризику переховування та впливу на свідків, безпосередній об`єкт інкримінованого злочину, у зв`язку із чим, з урахуванням вказаних критеріїв у їх сукупності, дійшов висновку про доцільність визначення на даному етапі досудового розслідування ОСОБА_4 застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як альтернативи запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка буде співмірною з наявними ризиками і в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 7, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання слідчого задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 год. 37 хв. 14 листопада 2022 року.

3. Встановити підозрюваному ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави та визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє до 12 січня 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10