ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/84/23 Справа № 707/440/22 Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстровано та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді арешту на строк 3 місяця

ВСТАНОВИЛА

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винний в тому, що він, маючи умисел на незаконне зберігання психотропної речовини, без мети збуту, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, придбав у невстановлений спосіб психотропні речовини, які зберігав у салоні свого автомобіля.

12 грудня 2021 року, в ході огляду місця події земельної ділянки біля автомобіля марки «Ауді 80» д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться в адміністративних межах с. Леськи, по автодорозі Р-10, сполученням Чигирин Черкаси Канів, на 97 км, біля повороту на с. Нечаївка в період часу з 14 години 02 хвилин до 14 години 35 хвилин, у присутності понятих, ОСОБА_7 , самостійно видав працівникам поліції з рюкзака, котрий знаходився на передньому пасажирському сидінні цього автомобіля, 15 поліетиленових пакетиків з порошкоподібною речовиною, з яких було відібрано 2 пакетики з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,579 г, та 13 пакетиків з порошкоподібною речовиною, у яких виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,0059 г, 0,0138 г, 0,0067 г, 0,0100 г, 0,0124 г, 0,0092 г, 0,0133 г, 0,0064 г, 0,0098 г, 0,0133 г, 0,0085 г, 0,0077 г, 0,0092 г відповідно. Після чого ОСОБА_7 самостійно дістав з-під керма ключницю, з якої видав пакетик з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,139 г. Загальна маса вилученого амфетаміну становить 0,8442 г.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати вищевказаний вирок та закрити провадження у зв`язку з відсутністю у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК. На думку захисника, скасування вироку повинно бути зроблено на підставі вимог п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) - невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та порушення проведення слідчих дій.

Вважає, що даний вирок винесений упереджено. Підстав для винесення такого суворого покарання у судовому розгляді не було виявлено. У судовому засіданні не було допитано свідків, які були при проведенні огляду автомобіля та вилучення наркотичних засобів з автомобіля, яким керував ОСОБА_7 . Стверджує, що сторона обвинувачення не надала доказів про причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення. Вказує, що з незрозумілих підстав судом було відмовлено у допиті зазначених свідків.

Приводить показання працівника поліції ОСОБА_10 , який пояснив, що про обставини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_7 о 12.30 годині 12 грудня 2021 року, у котрого було вилучено ключі від автомобіля і лише через 2 години о 14.02 години було проведено огляд автомобіля. Тобто автомобіль перебував у вільному доступу працівників поліції 2 години.

Зазначає, що суд першої інстанції у вироку в порушення вимого ст.ст. 370, 374 КПК бездоказово зазначив, що ОСОБА_7 міг розглядати ідею збуту психотропної речовини, однак остання була ще на тій стадії, коли активні дії по її реалізації вчинити не встиг.

Переконаний, що під час досудового розслідування не було доведена причетності ОСОБА_7 до виявлених у його автомобілі поліетиленових пакетів.

Зазначає, що оголошення вироку в порушення вимог ст.376 КПК без забезпечення захиснику змоги бути присутнім під час оголошення вироку у режимі відеоконференції.

Вказує про порушення вимог ст. 177 КПК щодо обрано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вищевказаний вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК.

Вважає, що вказане рішення суду, відповідно до ст. 370 КПК є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим та підлягає скасуванню у зв`язку із неповнотою судового розгляду, та невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження. Разом тим, ухвалюючи своє рішення судом взято за основу докази, що думку сторони захисту, отримані не у спосіб, визначений чинним кримінальним процесуальним законодавством, що призводить до їх недопустимості.

Спираючись на фактичні дані, що містяться у протоколі огляду місця події від 12.12.2021, яким зафіксовано огляд автомобіля «Ауді 80» д.н.з. НОМЕР_1 , котрий знаходиться на земельній ділянці, що розташована в адміністративних межах с. Леськи, Черкаського району, автодорога Р-10, Канів-Черкаси-Чигирин, 97 км, під час проведення якого виявлено та вилучено 15 пакетиків з порошкоподібною речовиною та відеозапис цього огляду, вказує, що працівник поліції під виглядом проведення огляду місця події фактично здійснив, без відповідного рішення слідчого судді (суду), обшук цього транспортного засобу та особистий обшук обвинуваченого ОСОБА_7 , під час якого було виявлено та вилучено 15 пакетиків з порошкоподібною речовиною, чим порушив вимоги процесуального закону.

В обґрунтування цих доводів зазначає, що під час проведення цього огляду місця події працівник поліції фактично керує діями обвинуваченого ОСОБА_7 , направленими на отримання доказів у спосіб, що не передбачений вимогами кримінального процесуального закону. Окрім того, поза увагою суду залишився і той факт, що працівники поліції, які складали відносно ОСОБА_7 протокол у справі про адміністративне правопорушення забрали у обвинуваченого ключі від автомобіля та не давали змогу останньому вільно пересуватися, аж до моменту приїзду слідчо-оперативної групи. На це вказує сам обвинувачений, а також факт перебування цих працівників поліції і під час проведення огляду місця події в службовому автомобілі 0524. Вказане може розцінюватися як фактичне затримання особи, однак без складання відповідних процесуальних документів (протокол затримання).

З огляду на викладене захисник приходить до висновку про те, що протокол огляду місця події, в якому відображено вилучення у ОСОБА_7 15 пакетиків з порошкоподібною речовиною, здобуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, встановлених нормами статей 208, 223, 233-237 КПК України, у зв`язку з чим такий доказ належить визнати недопустимим.

Також, захисник просить взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини, який в рішенні від 30.06.2008 у справі «Гефген проти Німеччини» для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева» (відповідно до неї якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані за його допомогою, будуть такими ж).

З урахуванням викладеного інші похідні від протоколу огляду місця події від 12.12.2021 докази: висновки експертів, також є недопустимими оскільки на дослідження експертам надавалась речовина, вилучена з порушенням процесуальних норм.

Також, захисник звернув увагу на інші істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, котрі допущені на його думку, під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження: не перевіреніповноваження осіб, що здійснювали дізнання та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 . Вказує, що в матеріалах судового провадження відсутні відповідні постанови про призначення (зміну) групи дізнавачів та прокурорів у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційних скарг, були заслухані:

- обвинувачений та його захисник ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційних скарг захисників, пославшись на доводи, що в них викладені;

- прокурор, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, пославшись на законність вироку суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення,ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, а також кваліфікація його дій є правильними, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

При цьому суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції врахував, що обвинувачений не визнав свою вину, пояснивши, що в грудні 2021 року він рухався на автомобілі з м. Черкаси, коли його зупинили працівники поліції та запропонували пройти до їх автомобіля. ОСОБА_7 відмовився від огляду на стан сп`яніння. Працівники поліції забрали у нього ключі від автомобіля. На його думку, це вони підкинули йому амфетамін.

Проте, такі доводи обвинуваченого спростовуються матеріалами справи.

У відповідності до протоколу огляду місця події від 12 грудня 2021 року зафіксовано виявлення та вилучення у ОСОБА_7 16 пакетиків з порошкоподібною речовиною, та вилучено 15 пакетиків з порошкоподібною речовиною, що відбувалось біля автомобіля «Ауді 80» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на земельній ділянці, що розташована в адміністративних межах с. Леськи, Черкаського району, автодорога Р-10, Канів-Черкаси-Чигирин, 97 км.

Слід відзначити, що судом першої інстанції помилково вказано, що цим протоколом зафіксовано огляд цього автомобіля та кількість вилучених пакетиків з порошкоподібною речовиною 15 штук.

З відеозапис огляду місця події, котрий додано до цього протоколу видно, що ОСОБА_7 повідомляє, що в автомобілі є заборонені речовини, підходить до автомобіля відчиняє його, і витягує рюкзак, з якого самостійно виклав наявні речі, зокрема згортки з невідомою речовиною. Далі ОСОБА_7 вказує, що біля сидіння водія є ще згорток з невідомою речовиною. На даному відеозаписі зафіксовано поміщення вилучених згортків до сейф-пакетів.

Апеляційний суд зауважує, що поліцейський не діставав речі з рюкзака, вказівка не це у вироку суду першої інстанції є хибною.

Об`єктивно з цього відеозапису можна зробити висновок, що ОСОБА_7 повідомив працівникам поліції, що має в автомобілі наркотичні речовини, самостійно відчинив автомобіль та дістав рюкзак, в якому перевозив заборонені речовини. При цьому ОСОБА_7 не заявляв про порушення його прав та протиправні дії працівників поліції під час огляду місця події, не звертався з відповідними заявами до органів поліції або прокуратури щодо неправомірних дій.

При цьому у цьому кримінальному проваджені відсутні дані, за яких можливо вважати ОСОБА_7 затриманим у розумінні ст.ст. 208, 209 КПК.

У відповідності до матеріалів кримінального провадження, рапорту працівника поліції вбачається, що 12 грудня 2021 року о 13.09 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про затримання в цей день о 13.08 годині автомобіля «Ауді 80» д.н.з. НОМЕР_1 та водія ОСОБА_7 , який має ознаки сп`яніння невідомою речовиною, при спілкуванні повідомив, що вживав амфетамін.

Внаслідок відмови водія ОСОБА_7 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння щодо останнього 12 грудня 2022 року о 13.20 годині було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому з відеозапису з нагрудних камер патрульного поліцейського, котрий було досліджено в апеляційному суді, видно, що цей запис триває з 13.22 години до 13.37 години.

Разом з тим, у наведеному рапорті наявні дані про прибуття працівника поліції за викликом, у зв`язку з повідомленням про вживання ОСОБА_7 амфетаміну 12 грудня 2022 року о 13.58 годині.

За таких обставин, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_7 перебував поруч з працівниками поліції до приїзду слідчо-оперативної групи, у зв`язку з вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, у цьому кримінальному провадженні відсутні об`єктивні дані, на підставі яких можливо зробити висновок, що працівниками поліції був здійсненний обшук цього транспортного засобу та особистий обшук обвинуваченого ОСОБА_7 , про що безпідставно вказував захисник ОСОБА_8 , з огляду на таке.

Конституцією України заборонено проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ст. 30 ч. 2).

Відповідно до вимог ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За статтею 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Таким чином, основною метою обшуку як слідчої дії є саме відшукання певних предметів чи відомостей. При цьому обшук у будь-якому випадку пов`язаний із проникненням до житла чи іншого володіння особи. Огляду як слідчій дії також властиві певні ознаки, притаманні обшуку, зокрема, він спрямований на виявлення та фіксацію певних відомостей про кримінальне правопорушення. Однак огляд не завжди пов`язаний із проникненням до житла чи іншого володіння особи, а тому не завжди спричиняє втручання у право на недоторканість житла чи іншого володіння.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 12 грудня 2021 року огляд місця події було проведено біля автомобіля «Ауді 80» д.н.з. НОМЕР_1 . Дізнавачем було оглянуто виключно зміст рюкзаку, речі з якого самостійно діставав ОСОБА_7 . У даному випадку поліцейський до належного ОСОБА_7 транспортного засобу не проникав.

Водночас, оцінюючи протокол огляду місця події на предмет його допустимості як доказу в провадженні, апеляційний суд зауважує на законності проведення такого огляду з урахуванням вимог ч. 3 ст. 214 КПК, оскільки реєстрація в ЄРДР цього кримінального провадження була здійснена 12 грудня 2021 року о 13.53 годині, тобто до проведення огляду місця події.

Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту про недопустимість протоколу огляду місяця події від 12 грудня 2021 року, а також про незаконність дій працівників поліції чи порушення прав обвинуваченого під час складання протоколу, зокрема вилучення працівниками поліції ключів від автомобіля та заборони обвинуваченому вільно пересуватися до приїзду слідчо-оперативної групи, що розцінюється стороною захисту, як фактичне затримання особи без складання відповідних процесуальних документів, через те що ці доводи спростовані наведеними даними.

Так само, у матеріалах справи відсутні об`єктивні фактичні дані, які б вказували, про можливість працівникам поліції чи іншим стороннім особам помістити до автомобіля марки «Ауді 80» 16 поліетиленових пакетиків з психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном.

Вказана версія сторони захисту спростовується, фактичних даних протоколу огляду місця події, підписаного без зауважень ОСОБА_7 та понятими, відеозаписом до цього протоколу.

Згідно з висновків експерта від 16.12.2021 №СЕ-19/124-21/14686-НЗПРАП, 17.12.2021 №СЕ-19/124-21/14685-НЗПРАП вилучена у ОСОБА_7 порошкоподібна речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, Загальна маса вилученого амфетаміну становить 0,8442 г.

Колегія суддів вважає, що вирок, ухвалений судом першої інстанції на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту та вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 309 КК.

Колегія суддів переконана, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримано стандарт доведення поза розумним сумнівом, оскільки сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений ОСОБА_7 є винним у його вчиненні. Отже немає обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення, також відсутня реальна можливість іншої версії інкримінованої події.

З урахуванням наведеного, колегія суддів робить висновок про відсутність підстав для розумного сумніву в доведеності вини ОСОБА_7 , через те що версія сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого, була спростована фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 процесуальних документів, зокрема: витягу ЄРДР, постанов про призначення (зміну) групи дізнавачів та прокурорів, а також надання їм повноважень у конкретному кримінальному провадженні, то ці доводи колегія суддів відхиляє, оскільки такі процесуальні документи були надані прокурором під час апеляційного розгляду, як підтвердження їх існування. Крім того, прокурором надано розписку ОСОБА_7 про отримання ним копій матеріалів дізнання від 11 лютого 2022 року, що відповідно спростовує доводи апеляційної скарги захисника.

Посилання захисника ОСОБА_9 в апеляційній скарзі на показання свідка - працівника поліції ОСОБА_10 щодо вилучення у ОСОБА_7 ключів від автомобіля не відповідає дійсності, оскільки відповідно до змісту технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, вказаний свідок про такі події не повідомляв. Цей свідок засвідчив, що автомобіль був закритий, огляд якого він не проводив та затримання ОСОБА_7 не здійснював.

Апеляційним судом не встановлено неповноти судового розгляду, з огляду на доводи захисника ОСОБА_9 про відхилення судом його клопотання про допит свідків.

З цього приводу судом першої інстанції у вироку зазначено, що захисник просив викликати у судове засідання свідків, не називаючи їх анкетні дані, місце знаходження, внаслідок чого тому було відмовлено у цьому клопотання.

Апеляційний суд погоджується з таким рішення суду першої інстанції, оскільки захисником не наведено належне мотивування щодо необхідності допиту цих осіб для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Всупереч позиції захисника ОСОБА_9 проголошення вироку за його відсутності, не перешкодило та не могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення

Доводи у скарзі захисника ОСОБА_9 про допущення порушень судом вимог ст. 177 КПК України щодо обрано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 не є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки, посилаючись у своїй апеляційній скарзі на зазначені обставини, захисник не вказав, яким чином це могло вплинути або вплинуло на доведеність вини обвинуваченого, правильність кваліфікації його дій та призначення покарання, що в цілому не спростовують правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого є необґрунтованими.

Також, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції призначено покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК, згідно з приписами статей 50, 65 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вирішення місцевим судом питання про призначення ОСОБА_7 покарання ґрунтується на наведених вимогах.

Відповідно до ст. 65 КК, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому покарання у виді арешту, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює в ТОВ «ДС ПРОМ ГРУП» на посаді водія, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатру не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння та його наслідкам, тому відсутні підстави вважати його невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, тобто яка є явно несправедливим через суворість.

Разом з тим, в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає необхідним виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на те, що ОСОБА_7 міг розглядати ідею збуту психотропної речовини, однак остання була ще на тій стадії, коли активні дії по її реалізації той вчинити не встиг.

Вказане посилання, не відповідає імперативним приписам ч. 1 ст. 337 КПК України щодо проведення судового розгляду лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, оскільки ОСОБА_7 органом досудового розслідування не інкримінувалось збереження психотропної речовини з метою збуту чи вчинення незакінченого кримінального правопорушення.

Заразом зміна вироку в цій частині, не тягне за собою перегляду вироку щодо виду та розміру покарання, що призначений судом першої інстанції.

Керуючись ч. 2 ст. 404, 405, 407, 411, 419 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

У порядку ч. 2 ст. 404 КПК України вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на те, що ОСОБА_7 міг розглядати ідею збуту психотропної речовини, однак остання була ще на тій стадії, коли активні дії по її реалізації той вчинити не встиг.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Зарахувати попереднє ув`язнення ОСОБА_7 у період з 22 вересня 2022 року по 27 жовтня 2022 року в строк відбутого покарання.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу до Верховного Суду, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення копії ухвали апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4