Єдиний унікальний номер 205/7026/22
УХВАЛА

25 жовтня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000930 від 10.10.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючий середню спеціальну освіту, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей, а також непрацездатних осіб на утриманні не маючий, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26.04.2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за попереднім вироком від 21.02.2018 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі. Остаточне покарання у вигляді 2 років та 1 місяця позбавлення волі, покарання відбув,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим 26.04.2019року за вчинення кримінального правопорушення проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в жовтні 2021 року, маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив нове кримінальне правопорушення. Так, встановлено, що ОСОБА_6 , в період часу з 18 години 00 хвилин 07.10.2021 року по 14 годину 00 хвилин 08.10.2021 року (більш точний час під час досудового розслідування встановити не надалось за можливе) перебував у дворі біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , де побачив автомобільний металевий гараж, що знаходиться в користуванні ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_6 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаним з проникненням у інше сховище, вчинене повторно. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_6 за допомогою невстановленого в ході проведення досудового розслідування предмету, шляхом пошкодження, відчинив в`їздні ворота металевого гаражу, та таким чином проник у інше сховище. Знаходячись всередині вищевказаного гаражу, ОСОБА_6 побачив припаркований мотоцикл «JL Ninza» чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , номер VIN НОМЕР_2 , належний, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_7 . Продовжуючи реалізовувати свій кримінально - протиправний умисел, ОСОБА_6 , утримуючи вказаний мотоцикл при собі, викотив його з гаражу, та в подальшому, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми кримінально-протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта № 5228 від 29.12.2021 року складає 25 765,28 грн.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом поєднаним із проникнення в інше сховище, вчиненому повторно, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 2 ст. 289 КК України.

25.10.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, не має постійного офіційного місця роботи, не одружений, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем мешкання та від вчинення дій, передбачених зазначеною статтею. Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, у тому числі ще не допитаних, у цьому ж кримінальному провадженні. В обґрунтування п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом. В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вказати, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки вже раніше судимий за кримінальні правопорушення проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав.

З огляду на зазначене, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні змісту клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник заперечували проти клопотання слідчого, просили відмовити в задоволенні клопотання.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_8 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про його причетність до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує, що підозрюваний раніше судимий, знов вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна або без такої, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальност, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше судимий за кримінальні правопорушення проти власності. Таким чином, сукупність викладених обставин свідчать про недоцільність застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 104 000 гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000930 від 10.10.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 22 грудня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 104 000 гривень (сто чотири тисячі гривень).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_6 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1