Справа № 755/9538/22
№ 1-кп/755/136/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002549 від 31.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Варва, Варвинського р-ну, Чернігівської обл., українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним

Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року №573/2022 на території України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_7 , 30 серпня 2022 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, перебував за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 32, де побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_5 та в цей час, у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна потерпілого та він обрав об`єктом свого злочинного посягання мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8 4/128 GB», що перебував у ОСОБА_5 у зовнішній кишені сорочки. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 умисно, з корисливих мотивів, в умовах дії воєнного стану, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та вихопив у нього із зовнішньої нагрудної кишені сорочки мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8 4/128 GB», вартістю 2 700 гривень, почав бігти по вул. Попудренка у сторону станції метро «Чернігівська». У цей момент, потерпілий ОСОБА_5 неодноразово, голосно висловив вимогу до ОСОБА_3 зупинитися та повернути мобільний телефон. Так, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його злочинні дії несуть відкритий характер, не припинив скоєння кримінального правопорушення та, утримуючи при собі викрадене майно, а саме мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8 4/128 GB», вартістю 2 700 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме заклав до ломбарду ПТ «АЙ ТІ Ломбард» за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, 15/1.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 186 КК України кваліфіковано правильно.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 з приводу пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 186 КК України показав, що 30 серпня 2022 року, приблизно з 16-17 години по вул. Попудренка, 32, біля станції метро «Чернігівська», він побачив зі сторони людину - потерпілого, за яким він пішов та, порівнявшись з потерпілим, з переднього лівого нагрудного карману вихопив мобільний телефон та побіг. Показав, що поряд не було жодної особи і чи бачив потерпілий, як він викрадає телефон, він не знає, так як він не чув, щоб йому хтось говорив чи кричав, щоб він повернув телефон. Інші особи його також не зупиняли після вчинення кримінального правопорушення і, на його думку, потерпілий не помітив, як він викрав телефон з його кишені та його ніхто не зупиняв. У подальшому, він відразу здав мобільний телефон до ломбарду та за гроші, які отримав за нього, придбав наркотичні засоби для себе та на той час, був під впливом мефедрону. Зокрема, зазначив, що тривалий час вживає різні наркотичні засоби - кокаїн, екстазі та на облік до лікаря-нарколога його поставили більше примусово, так як сам не хотів лікуватися.

Оцінка суду

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_3 щодо не визнання своєї провини саме у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також, показаннями потерпілого, який попереджався про кримінальну відповідальність, а саме:

- допитаний, у порядку ст. 353 КПК України, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 30.08.2022 року, у світлу пору доби, він повертався додому за адресою: АДРЕСА_3 та по дорозі з ним зрівнявся обвинувачений ОСОБА_3 , який неочікувано вихопив з кишені його сорочки мобільний телефон та почав тікати. Він, у свою чергу, почав кричати обвинуваченому навздогін, щоб той зупинився і повернув йому телефон, почав переслідувати останнього, однак, той не зупинявся, хоча все чув, оскільки обертався і бачив, що він його наздоганяє та йому кричить. Далі, він зрозумів, що не зможе наздогнати обвинуваченого, а тому, повернувся додому та викликав працівників поліції. Коли сталася подія, на вулиці знаходилися ще дві жінки, які бачили момент крадіжки, однак, що саме обвинувачений викрав у нього, вони не помітили і обличчя останнього вони не побачили. Однак, він, у свою чергу, чітко пам`ятає обличчя обвинуваченого ОСОБА_3 і те, що саме останній викрав у нього мобільний телефон. Крім того, зазначив, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має, оскільки родичі обвинуваченого на даний час відшкодували заподіяну йому шкоду;

- допитана у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту в частині характеристики особи обвинуваченого, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона є бабусею обвинуваченого та вона його добре знає. Спочатку, її онук, обвинувачений ОСОБА_3 , добре навчався у школі, але потім, не захотів навчатися і закінчив лише дев`ять класів та не дуже з гарними оцінками і в подальшому неодноразово вступав до коледжів, однак, потім йому це не сподобалося і він вирішив не навчатися, а працювати. Потім, почав товаришувати з особами, які мали на нього поганий вплив, а тому, почав вживати наркотичні засоби, у зв`язку з чим, проходив лікування та у зв`язку із вживанням наркотичних засобів, у нього починалися певні розлади, починав швидко говорити, поводив себе дивно, однак, після прийому заспокійливих засобів, був спокійний, допомагав по господарству, а коли почалися бойові дії в України, почав знову дивно поводитися, хоча, вона не помічала, щоб той вживав наркотичні засоби, у зв`язку з чим, вони звернулися до лікаря, однак, на обліку у лікаря-психіатра останній не перебуває.

Суд, оцінює показання потерпілого ОСОБА_5 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.08.2022 року (а.п. 61);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.08.2022 року, з якого вбачається, що 31.08.2022 року о 13 годині 00 хвилин, у приміщенні Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, у кабінеті № 304, відповідно до ст. ст. 207, 208 КПК України, було затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п. 69-70);

- протоколом слідчого експерименту від 15.09.2022 року, за участю підозрюваного ОСОБА_3 , з якого вбачається, що за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 32, від підозрюваного ОСОБА_3 встановлено, що у першій половині дня, неподалік від вказаного будинку, він побачив чоловіка, якого знав раніше та почав за ним йти слідом, йшов зі сторони станції метро «Чернігівська», а звідки йшов потерпілий, він не пам`ятає. Наздогнавши потерпілого, ОСОБА_3 підійшов ззаду, вихватив мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8», який знаходився у чоловіка у передній кишені сорочки, та побіг у сторону станції метро «Чернігівська». Чи біг за ним чоловік, у якого він вихватив телефон, вказав, що той нічого не говорив. Чи бачив хтось із сторонніх осіб момент злочину, останній не знає. У подальшому, з викраденим телефоном ОСОБА_3 пішов до ломбарду «Скарбниця», що знаходиться по вул. А. Малишка, біля «Дарниці», де заклав його за 2700 гривень (а.п. 87-91);

- протоколом огляду місця події від 31.08.2022 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду місця події являється приміщення кабінету № 505, що розташований у ТВП № 2 Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Ю.Поправки, 14-А. У приміщенні вказаного кабінету виявлено особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який одягнений у футболку чорного кольору, шорти сірого кольору, черевики синього кольору, який добровільно надав для вилучення з пакету, що мав при собі, шорти червоного кольору та майку чорного кольору, повідомивши, що вказані речі належать йому та він був в них одягнений 30.08.2022 року. Вищевказані речі вилучено до спецпакету № SUD3092824 та завірено підписами понятих (а.п. 71-73);

- постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 31.08.2022 року, а саме: шортів червоного кольору та майки чорного кольору, які запаковано до спецпакету № SUD3092824 та, які після огляду з первинною упаковкою запаковано до спецпакету № NPU1108172 та передано до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві (а.п. 74);

- постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 31.08.2022 року, а саме: оптичного диску «CD-R» 52Х 700 МВ 80 MIN VIDEX Excellenti, на якому перебувають відеозаписи з камери відеоспостереження, яка розташована у приміщенні ПТ «АЙ ТІ Ломбард» за адресою: м. Київ, вул. А.Малишка, 15/1, від 30.08.2022 року, який приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0002549 від 31.08.2022 року (а.п. 78);

- заявою ОСОБА_9 від 03.09.2022 року про те, що остання просить долучити до матеріалів кримінального провадження № 0002549 від 31.08.2022 року мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8» синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який вона викупила у ПТ «АЙ ТІ Ломбард» за адресою: м. Київ, вул. А.Малишка, 15/1 (а.п. 79);

- протоколом огляду місця події від 03.09.2022 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється приміщення службового кабінету № 505, що розташований у ТВП № 2 Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Ю.Поправки, 14-А. Біля столу знаходиться особа жіночої статі, яка представилась ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У руках вказаної жінки знаходиться мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8» 4/128 GB, синього кольору та чек № 50864 з Київського відділення № 16 ПТ «АЙ ТІ Ломбард», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. А.Малишка, 15/1, що запаковано до прозорого зіп-пакету. При відкритті зіп-пакету та увімкненні телефону встановлено ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . ОСОБА_9 добровільно видала вищевказаний мобільний телефон із чеком, який викупила у ломбарді за адресою: АДРЕСА_4 , при цьому, вказала, що дану річ 30.08.2022 року викрав її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після огляду вказаний вище телефон разом з чеком було поміщено до спеціального пакету № SUD2093640 та вилучено до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві (а.п. 80-83);

- постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 09.09.2022 року, а саме: мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 8» 4/128 GB, синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та чек № 50864 з Київського відділення № 16 ПТ «АЙ ТІ Ломбард», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. А.Малишка, 15/1, у прозорому зіп-пакеті, які запаковані до спецпакету № SUD2093640 та після огляду передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а.п. 84);

- заявою потерпілого ОСОБА_5 від 05.09.2022 року, з якої вбачається, що останній отримав від слідчого мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 8» 4/128 GB, синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 (а.п. 86);

- заявою потерпілого ОСОБА_5 від 05.09.2022 року, з якої вбачається, що матеріальна шкода останньому повністю відшкодована, матеріальних претензій ні до кого не має, від цивільного позову відмовляється (а.п. 66);

- розпискою потерпілого ОСОБА_5 від 03.11.2022 року про те, що він отримав від ОСОБА_8 (бабусі обвинуваченого) 1000 гривень в якості добровільного відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_3 (а.п. 105).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 495 від 15.09.2022 року, з наданих матеріалів та зі слів підекспертного відомо, що останній у психомоторному розвитку від однолітків не відставав, закінчивши 9 класів загальноосвітньої школи та провчившись деякий час в училищі (навчання в якому невдовзі покинув), у подальшому вів у цілому звичний для себе спосіб життя, працював переважно на низькокваліфікованих роботах, був достатньо соціально адаптованим, із дотриманням власних інтересів будував взаємовідносини з іншими; на обліку в психіатра не перебуває і за медичною допомогою до вказаного фахівця не звертався. У той же час, з наданих матеріалів та зі слів підекспертного відомо, що останній впродовж тривалого часу зловживав спиртними напоями та систематично вживав різні наркотичні речовини; з часом у нього сформувалася психічна та фізична алкогольна та наркотична залежність, і на тлі відриву від прийому алкоголю та наркотиків він переносив абстинентні розлади. При цьому підекспертний з 11.02.2020 з діагнозом «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин. Гостра інтоксикація» перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом і майже до останнього часу продовжував зловживати алкоголем та вживати наркотичні речовини.

Під час обстеження в підекспертного виявлені певна виверткість, намагання подати себе з більш кращого боку, достатньо полегшене відношення до правопорушення та ситуації, що склалася, певна емоційна лабільність, ознаки морально-етичного загрубіння особистості внаслідок зловживання алкоголем та тривалого і систематичного вживання наркотичних речовин, деяке зниження критичного відношення до цього та прояви психічної алкогольної та наркотичної залежності. Вищезазначена симптоматика, з урахуванням даних анамнезу, відповідає діагностичним критеріям Психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків, алкоголю та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності. При цьому, наявні в підекспертного вище перелічені порушення психіки (які відмічалися в нього і в період кримінального правопорушення 30.08.2022) не супроводжуються вираженими розладами пам`яті, інтелекту, мислення, емоційно-вольової сфери, критичних здібностей, продуктивною психопатологічною симптоматикою і не позбавляють підекспертного в теперішній час та не позбавляли його в період кримінального правопорушення 30.08.2022 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З наданих на експертизу матеріалів та результатів обстеження вбачається, що в період кримінального правопорушення 30.08.2022 підекспертний ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, оскільки відомо, що в зазначений період часу у висловлюваннях та поведінці підекспертного були відсутні ознаки маячні, оман сприйняття, порушеної свідомості, він достатньо добре орієнтувався у навколишньому оточенні, його дії носили послідовний, цілеспрямований характер.

Так, у теперішній час ОСОБА_3 виявляє ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків, алкоголю та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності (F 19.2 - згідно з МКХ-10) і за психічним станом у теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 2. У період кримінального правопорушення (30.08.2022), в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , останній виявляв ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків, алкоголю та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності і за психічним станом у зазначений період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_3 виявляє ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків, алкоголю та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності. 3. У теперішній час ОСОБА_3 виявляє ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків, алкоголю та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності і за психічним станом у теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Зокрема, у ОСОБА_3 визначається нормативний рівень функціонування інтелектуально-мнестичних процесів; залежна мотивація поведінки, виражена вольова нестійкість, емоційна поверхневість, байдуже ставлення до перспектив, ознаки соціального та морально-етичного зниження, що є наслідком наркоманії (встановлений психіатричний діагноз). Вищезазначені психічні особливості впливають на делінквентність поведінки (а.п. 101-104).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, сукупністю доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги, кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Тому, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого в інкримінованому йому діянні.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, є доведеною і тому, суд знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 186 КК України.

Призначення покарання

Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак, перебуває на обліку в лікаря-нарколога з 11.02.2020 року з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин Гостра інтоксикація».

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає, згідно зі ст. 66 КК України, усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено .

Зокрема, суд звертає увагу, що захисник у судових дебатах зазначив, що при призначенні судом покарання до обвинуваченого можливо застосувати ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки є достатньо підстав вважати, що наявні дві і більше обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого у т.ч. щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Однак, у ході судового розгляду та під час допиту обвинуваченого ОСОБА_3 останній зазначив, що потерпілий або ж інші особи не бачили його протиправні дії, він вчинив викрадення мобільного телефону непомітно для потерпілого, оскільки йому необхідні були кошти для придбання наркотичних засобів для власного вживання, тобто, з кваліфікацією, яку суд вважає вірною, за ч. 4 ст. 186 КК України, не погодився та протягом судового розгляду не вбачалося його щирого каяття, зокрема, у судових дебатах та під час останнього слова зазначив, що йому взагалі нічого сказати. Крім того, під час допиту потерпілого поведінка обвинуваченого жодним чином не вказувала, що він жалкує про вчинене та перед потерпілим не вибачився за вчинене, тобто, суд не вбачає щирого каяття обвинуваченого.

Крім того, що стосується пом`якшуючої обставини, як стверджує сторона захисту - активне розкриття кримінального правопорушення, то з дослідженого в судовому засіданні протоколу слідчого експерименту від 15.09.2022 року, за участю підозрюваного ОСОБА_3 , також вбачається, що останній на запитання чи біг за ним чоловік, у якого він вихватив телефон, вказав, що той нічого не говорив і чи бачив хтось із сторонніх осіб момент злочину, останній не знає, тому, суд при призначенні міри покарання, не визначає дану обставину, як пом`якшуючу. Зокрема, прокурор у судових дебатах також не зазначила про наявність такої пом`якшуючої обставини.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, конкретних обставин кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, однак, з урахування молодого віку обвинуваченого, наявності пом`якшуючої обставини, суд приходить до висновку щодо призначення міри покарання у мінімальному розмірі, визначеного санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.

Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого. Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 31 серпня 2022 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: шорти червоного кольору та майка чорного кольору, які запаковано до спецпакету № SUD3092824 та, які після огляду з первинною упаковкою запаковано до спецпакету № NPU1108172, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_3 ;

- оптичний диск «CD-R» 52Х 700 МВ 80 MIN VIDEX Excellenti, на якому перебувають відеозаписи з камери відеоспостереження, яка розташована у приміщенні ПТ «АЙ ТІ Ломбард» за адресою: м. Київ, вул. А.Малишка, 15/1, від 30.08.2022 року, що приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах;

- мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 8 4/128 GB», синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що переданий за зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в останнього.

Арешт, накладений у ході проведення ОМП від 31.08.2022 року за адресою: м. Київ, вул. Ю.Поправки, 14-А, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року, на шорти червоного кольору та майку червоного кольору - скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя