Справа № 545/6032/22
Провадження № 1-в/545/1189/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кремінна, Луганської області, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого.
Засуджений вироком Кремінського районного суду Луганської області від13.01.2020 року за ч.2 ст.185, ч. 1 ст.309, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,-

у с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» звернулась до суду із поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

Засуджений у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Представник адміністрації установи, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без їх участі не направляли.

Згідно з положеннями ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали подання, суд проходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Кремінського районного суду Луганської області від13.01.2020 року за ч.2 ст.185, ч. 1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.05.2019 року, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з дня набрання вироком законної сили; зараховано у нього частково відбуте покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.05.2019 року, а саме: з 02.04.2019 року по день набрання цим вироком законної сили. Вирок Кремінського районного суду Луганської області від13.01.2020 року набрав законної сили 13.02.2020 року.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання мав 3 стягнення ( 26.06.2019, 20.10.2020, 07.12.2021) .

Відповідно до характеристики засудженого, ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 05.04.2019 року, під час тримання під вартою в ДУ «Стпробільський слідчий ізолятор» характеризувався негативно, порушував режим тримання, до праці не залучався; з 21.01.2020 року відбуває строк покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» за час відбування покарання характеризується позитивно; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Адміністрація установи вважає, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений довів своє виправлення.

Як вбачається із довідки про працевлаштування засудженого в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 з грудня 2021 не працевлаштований.

З матеріалів подання вбачається, що протягом строку відбуття покарання до засудженого застосовано лише 4 заохочення 20.01.2021 року (за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КПК України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці ), яким знято раніше накладене стягнення, 20.10.2021, 05.07.2022, 20.10.2022 оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КПК України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Разом з тим, зазначені обставини можуть свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дають підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-
у х в а л и в:
У задоволенні подання адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1