справа № 208/6581/21
№ провадження 1-кп/208/235/22
ВИРОК

Іменем України

02 грудня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження № 0000300 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2021 року, у період часу приблизно з 19.00 год. до 19.30 год., ОСОБА_4 разом зі своїм братом ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходився у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спалахнула сварка, яка переросла в бійку, під час якої у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 пішов до кухні, де взяв зі стола кухонний ніж, після чого повернувся до кімнати де перебував ОСОБА_7 .

Далі, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, утримуючи вказаний ніж у своїй правій руці, діючи умисно та розуміючи, що шляхом нанесення удару ножем в область грудної клітини людини можливо спричинити їй тяжкі тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, наніс зазначеним ножем один удар ОСОБА_7 в область грудної клітини праворуч.

В результаті зазначений дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 , заподіяно тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої половини грудної клітини з раною по середині-ключичній лінії на рівні 2-го ребра з рівними краями, гострими кутами, яка має напрямок ранового каналу спереду назад, зверху вниз, ззовні до середини та в 3-му міжребір`ї проникає в плевральну порожнину, яка ускладнилась підшкірною емфіземою та пневмотораксом та відноситься до тяжких тілесних пошкоджень по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються або можуть закінчитися смертю.

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Надаючи суду показання обвинувачений пояснив суду, що потерпілий є його братом. В зазначений в обвинуваченні період, разом з братом мешкали у сестри, в квартирі АДРЕСА_3 . Відносини між ними були складні, кожен окремо шукав собі для придбання квартиру. Він працював, брат втратив роботу та іншу не шукав. Брат через втрату роботи часто випивав та відвідував місця продажу алкоголю. З цього приводу між ними виникали сварки.

10.06.2022 року, в вечірній час доби, він знаходився разом з ОСОБА_8 по вказаній адресі. Обидва перебували в стані алкогольного сп`яніння. В ході розмови між ними виник словесний конфлікт, який перейшов у бійку, в ході якої брат його вдарив по обличчю. Він пішов на кухню та взяв ніж, і повернувшись до кімнати де лежав ОСОБА_8 , наніс йому удар ножем у грудну клітину. Наміру вбивати не мав. Далі сестра викликали ШМД та поліцію, а він залишався на місці.

Вину визнає повністю та щиро кається у скоєному, осуджує свою поведінку. На теперішній час він помирився з братом та налагоджує з ним родинні стосунки. Він визнає, що повинен добровільно відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду та зобов`язується це зробити. З братом по цим питанням вони домовились мирним шляхом.

Потерпілий ОСОБА_7 підтвердив пояснення обвинуваченого. Дійсно, раніше з братом періодично мали місце конфлікти. В зазначений у обвинуваченні час, він знаходився вдома. Його брат ОСОБА_9 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та повідомив, що він знайшов квартиру. Дорікнув, що він в свою чергу сидить вдома на утриманні сестри та нічого не робить. З цього приводу між ними виник словесний конфлікт, який перейшов у бійку. Вважає, що на той час він був фізично сильніший за брата. Потім обвинувачений пішов на кухню, повернувся з ножем в руці та наніс йому ножеві поранення. Після цього сестра викликала поліцію, а вони з братом викликали ШМД.

На лікування він витрачував свої збереження, які заощаджував на квартиру. Брат зобов`язався відшкодувати йому витрати на лікування і тому він відмовляється від будь-яких позовних вимог до обвинуваченого. Зараз конфлікт з останнім вичерпаний, вони примирилися та налагоджують стосунки. Просив суворо брата не карати, не позбавляти волі.

Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілого, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обсяг яких встановлено, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставиною, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, скарг на його поведінку у побуті не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, враховує обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, позицію державного обвинувачення та потерпілого, принцип індивідуалізації покарання.

Відповідно до статті 65 КК при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що для подальшого перевиховання і виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 , попередження вчинення нових злочинів, кримінальна відповідальність за своїм видом та розміром буде справедливою шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі, з встановленням іспитового строку.

Іспитовий строк визначений законодавством як певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування.

На думку суду, таке покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого, попередження вчиненням нового злочину, так як однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі: змиви речовини бурого кольору, зразки змочені дистильованою водою, ніж з коричневою рукояткою, футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, сорочку зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, змив на марлевий тампон з внутрішньої поверхні долоні правої та лівої руки ОСОБА_4 , зразок крові ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Кам`янського РУП, - знищити.

До набрання вироком законної чинності, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_11