Справа №293/2248/22
Провадження №1-кп/293/182/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001879 від 07.11.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

06.11.2022 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , неподалік магазину продуктів, де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт з раніше йому знайомим ОСОБА_4 .

У ході даного конфлікту у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 підійшов до паркану, який знаходився поруч з вище вказаним магазином, відламав від нього частину штахетини. Тримаючи штахетину обома руками, підійшов до ОСОБА_4 і наніс нею два удари, з правого боку в область голови. Від нанесених ударів потерпілий ОСОБА_4 втратив рівновагу та впав спиною на землю.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 наніс один удар штахетиною, яку тримав обома руками, в область обличчя потерпілого ОСОБА_4 , а саме носа.

У результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани в тім`яній ділянці справа, закритого перелому кісток спинки носа, синців на повіках обох очей, на спинці носа, крововиливу під слизову верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_4 , ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

30.12.2022 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в порядку ч.2 ст.302 КПК України скеровано до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні.

Частинами 2, 3 ст.381КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 30.12.2022, складеної у присутності захисника ОСОБА_5 , убачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно із положеннями ч. 2 ст.302 КПК України та надає згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі.

Потерпілий ОСОБА_4 подав заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України. 30.12.2022 обвинувачений подав заяву, в якій вказав, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі. Свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, така його позиція є добровільною.

Беручи до уваги відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст.107 КПК України у разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 .

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. ст. 369 - 371, 374, ч.3 ст.381, ч.2 ст.382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження, встановив, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, встановлена судом поза розумним сумнівом.

Згідно з ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно зі ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, як і не встановлено підстав для застосування судом ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України та враховує, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, згідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які його обтяжують.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у провадженні не заявлений. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст.369-371,373-374,381-382, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських годин на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням вимог, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Головуюча суддя ОСОБА_6