УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року

м. Харків

Справа № 638/2672/23

Провадження № 1-кс/642/600/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі слідчого судді ОСОБА_1 , вирішуючи питання про прийняття до розгляду скаргу ОСОБА_2 на дії слідчого (дізнавача, прокурора) Державного бюро розслідувань України та Національного антикорупційного бюро України,

у с т а н ов и в :

03 квітня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із вищевказаною скаргою.

Скарга обгрунтована тим, що 09 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Державного бюро розслідувань України (ДБР) та Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) із заявою на дії поліції про вчинення кримінальне правопорушення за ознаками складу злочину, передбаченого частиною першою статті 364, частиною першою статті 146, частиною третьою статті 161, частиною третьою статті 176, частиною п`ятою статті 186, частиною першою статті 350, частиною першою статті 352 КК України.

Після чого з відповіді ДБР від 02 вересня 2022 року заявнику стало відомо, що відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вважає такі дії уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань України та Національного антикорупційного бюро України незаконними.

Одночасно зі скаргою, заявником подана заява про поновлення строку звернення зі скаргою до суду, в якій вимагав поновити строк звернення до суду зі скаргою та здійснити судовий розгляд, зобов`язавши слідчого Державного бюро розслідувань України та слідчого (детектива) Національного антикорупційного бюро України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 09 серпня 2022 року та розпочати досудове розслідування.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить такого висновку.

Згідно з пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України слідує, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини першої статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Частиною трнтьою статті 26 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частина першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною першою статті 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п. 1 частини першої статті 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до частимни першої статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 частини другої статті 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для її поновлення.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з частиною першою статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченому КПК України.

Приписами частини першої статті 116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Статтею 117 КПК України передбачено право поновлення ухвалою слідчого судді процесуального строку, пропущеного із поважних причин, за клопотанням заінтересованої сторони.

Відповідно до частиин шостої статті 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Зі змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що він оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань України та Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 09 серпня 2022 року.

За правилами частиин першої статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Беручи до уваги положення статті 214 КПК України, а також частини п`ятої статті 115 КПК України, відповідно до якої, при обчислення строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги щодо оскарження бездіяльності уповноваженої особи починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Таким чином, десятиденний строк на оскарження бездіяльності посадових осіб розпочався з 11 серпня 2022 року та тривав до 20 серпня 2022 року.

Скаргу до суду ОСОБА_2 подав 03 квітня 2023 року, тобто із пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження.

Таким чином, десятиденний строк, передбачений для оскарження бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей в ЄРДР за заявою, поданою 09 серпня 2022 року, закінчився на день звернення до суду зі скаргою.

Заявник просить поновити пропущений строк на оскарження бездіяльності уповноважених службових осіб уповноважених осіб Державного бюро розслідувань України та Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 09 серпня 2022 року. В обгрунтування поновлення пропуску строку у заяві про поновлення строку звернення зі скаргою ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_2 незаконно, несправедливо, нелюдяно позбавлений законної свободи життя, при підготовці скарги за нав`язаних життєвих обставин організованою групою осіб при владі з невідомими особами по справі.

Згідно з п. 5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 року «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» поважними причинами є хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо. Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Законом чітко встановлений строк оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, аналіз визначення якого слідчим суддею наводиться вище.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява про поновлення процесуального строку звернення зі скаргою є необгрунтованою, причини пропуску строку звернення до суду зі скаргою скаржником належним чином не конкретизовані, доказів поважності пропуску такого строку до скарги не додано, тому строк на оскарження бездіяльності уповноважених осіб Державного бюро розслідувань України та Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 09 серпня 2022 року, поновленню не підлягає.

Отже, при зверненні до суду скаржником порущено строк, передбачений частиною першою статті 304 КПК України, та правові підстави для його поновлення відсутні.

Відповідно до частини першої статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Водночас нормами Розділу ІІІ КПК України визначено, що повноваження слідчого судді місцевого суду здійснюються ним лише щодо органів досудового розслідування та дізнання, які знаходяться в межах територіальної юрисдикції даного суду.

При цьому, ні положеннями § 1 Глави 26 КПК України, який регламентує оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, ні іншими положеннями Глави 26 КПК України не визначено територіальної підсудності розгляду скарг, які подаються в порядку § 1 Глави 26 КПК України.

Для вирішення цього питання суд вважає за необхідне, за аналогією закону застосувати ті норми КПК України, які регулюють подібні правовідносини.

Відповідно до норм КПК України, зокрема частиною сьомою статті 100, частиною другою статті 132, частиною першою статті 184, частиною першою статті 192 КПК України, клопотання, заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Згідно з положеннями статті 38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Статтею 1 КПК передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Аналогічну позицію щодо застосування аналогії закону виклав Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі від 16 червня 2016 року № 223/1650/0/4-16. Також в цьому листі вказано, що органом досудового розслідування, враховуючи системний аналіз положень пункту восьмого частини першої статті 3 КПК та частиною першою статті 38 КПК, є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Іншими словами, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у частині першій статті 38 КПК.

Відповідно до наказу в.о. Директора полковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 15 жовтня 2020 року № 581, затверджено структуру та штатну чисельність територіальних управлінь Державного бюро розслідувань.

Згідно з листом в.о. Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 адресованого Верховному Суду Касаційний кримінальний суд № 153/0/157-21 від 13 квітня 2021 року слідує, що відповідно до статті 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління. З метою ефективного виконання покладених на ДБР завдань з 1 березня цього року у територіальних управліннях почали діяти слідчі підрозділи із дислокацією у всіх областях України. Інформація щодо назв підрозділів, місця дислокації, контактних даних, місцевих та апеляційних судів, під територіальною юрисдикцією якого знаходиться слідчий відділ додана.

Із листа Голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_5 за вих. № 292/0/158-21 від 15 квітня 2021 року слідує, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться слідчий відділ територіального управління Державного бюро розслідувань.

Окрім того, пунктом 17 частини першої статті 3 КПК України визначено, що слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

У листі Харківського територіального Управління НАБУ за вих. № 14-202/40183 від 18.11.2020 року зазначено, що відповідно до пункту 8 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань є, серед інших, детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Проте, до штатного розкладу територіального управління не входять службові особи Головного підрозділу детективів НАБУ, підрозділу внутрішнього контролю НАБУ, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень до повноважень яких належить внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому працівники Харківського територіального управління НАБУ не мають доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань та, відповідно, не мають повноважень щодо внесення відомостей до вказаного реєстру.

Також предметом оскарження є, зокрема, бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України.

Суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 216 КПК України, детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, за наявності хоча б однієї з умов, зазначених у цій статті.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», саме цей суд здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанції у кримінальних провадження щодо злочинів, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом, а також шляхом здійснення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у таких кримінальних провадженнях.

Згідно зі статтею 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Приміткою до статті 45 КК України до корупційних злочинів віднесено злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 310, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

07 червня 2018 року прийнятий Закон України «Про Вищий антикорупційний суд».

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім підпункту 3 пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня початку роботи Вищого антикорупційного суду.

05 вересня 2019 року Вищий антикорупційний суд почав роботу.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» внесені зміни до Кримінального процесуального кодексу України, які набрали чинності 05 вересня 2019 року.

Розділ ХІ «Перехідні положення» КПК України доповнений пунктом 20-2.

22 вересня 2019 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» від 18.09.2019р. № 100-ІХ (далі - Закон).

Вказаним Законом внесені наступні зміни до п. 20-2 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:

1) з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду»;

2) до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Частиною другою, третьою статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті. Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).

Частиною першою статті 5 КПК України встановлено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до пункту другого частини другої статті 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи, що предметом оскарження є бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, що не перебуває під територіальною юрисдикцією Дзержинського районного суду м. Харкова, дана скарга не підлягає розгляду у Дзержинському районному суді м. Харкова, а повинна подаватись до суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Також слідчі судді Дзержинського районного суду м. Харкова не мають повноважень розглядати скарги на бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування в кримінальних провадженнях, підсудних Вищому антикорупційному суду, оскільки орган досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується, відповідає критеріям, визначеним у пункті 20-2 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, статті 33-1 КПК України, а тому розгляд вказаної скарги не відноситься до підсудності Дзержинського районного суду м. Харкова.

Відповідно до частини сьомої статті 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Одночасно заявнику роз`яснюються вимоги частини сьомої статті 304 КПК України, відповідно до якої повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись статтями 303, 304 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження бездіяльності уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань України та Національного антикорупційного бюро Украни, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_2 від 09 серпня 2022 року - відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань України та Національного антикорупційного бюро Украни, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 09 серпня 2022 року - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати ОСОБА_2 разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення скарги не позбавляє його права на повторне звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03 квітня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1