Справа № 405/5392/22
провадження № 1-кс/405/3189/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , та її захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2022 року №0000149, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Першотравневе, Долинського району, Кіровоградської області, українці, громадянці України, маючій неповнолітню дитину, заміжній, працюючій на посаді директора ТОВ «Промспецторг», зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій,

ВСТАНОВИВ:
старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб. При визначені розміру застави просив врахувати обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної, особу підозрюваної та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також визначити в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заставу у розмірі 10308 (десять тисяч триста вісім) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 25 574 148,00 грн, що відповідає ролі підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення. В ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити, наступні обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення ним застави:
1) прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що слідчим відділом слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, за процесуального керівництва Кіровоградської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000149 від 03.10.2022, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 20.02.2019 по 27.02.2019 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів не маючи наміру виконувати зобов`язання по поверненню грошових коштів, недобросовісно використовуючи довіру свого знайомого ОСОБА_7 , з яким підтримувала дружні відносини на протязі останніх 20 років, усно звернулась до ОСОБА_7 з проханням надати їй в борг кошти в сумі 25 575 190, 00 гривень.
На прохання ОСОБА_4 , ОСОБА_7 погодився надати у борг вказану суму коштів та запропонував останній оформити даний правочин договором позики грошей. При спілкуванні ОСОБА_4 зловживаючи довірою ОСОБА_7 без мети повернення коштів, запевнила ОСОБА_7 , що вона поверне всю суму коштів протягом одного місяця від дати отримання коштів, які буде використовувати, як оборотні кошти при веденні господарської діяльності товариств з обмеженою відповідальністю власником яких вона являлась на момент вчинення злочину.
У подальшому, 27.02.2019, на виконання свого злочинного плану, ОСОБА_4 , використовуючи договір позики грошей, як спосіб реалізації умислу спрямованого на заволодіння коштами ОСОБА_7 в сумі 25 575 190, 00 гривень, зловживання довірою останнього, одразу не маючи наміру виконувати зобов`язання передбачені договором, о 14.30 годині прибула до офісного приміщення ОСОБА_7 розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де уклала з останнім договір позики грошей на суму 25575190, 00 гривень.
Згідно до умов договору ОСОБА_4 зобов`язана у строк до 01.04.2019 повернути одержані у позику гроші готівкою. Факт отримання коштів ОСОБА_4 підтверджується підписом у договорі та розпискою про отримання коштів, яка є невід`ємною частиною договору. Договір позики є безпроцентним. Після підписання договору ОСОБА_4 перебуваючи в офісному приміщенні ОСОБА_7 розташованого за адресою АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою останнього, виконавши всі дії спрямовані на заволодіння коштами останнього в сумі 25575190, 00 гривень, не маючи наміру повертати кошти ОСОБА_7 отримала готівкові кошти в сумі 25 575 190, 00 гривень, після чого в договорів написала розписку про отримання коштів, яка є невід`ємною частиною договору. Після цього ОСОБА_4 отримавши вказану суму готівкових коштів вийшла з приміщенні офісу ОСОБА_7 , та у подальшому коштами розпорядилась на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 25 575 190, 00 гривень, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.
Після цього, 01.04.2019 у передбачений договором день, ОСОБА_7 будучи введений в оману ОСОБА_4 , розраховуючи на добросовісне виконання останньою умов договору позики грошей звернувся до ОСОБА_4 з вимогою про повернення коштів. На вимогу ОСОБА_7 ОСОБА_4 , переслідуючи свій злочинний умисел, використовуючи договір позики грошей, як спосіб реалізації умислу спрямованого на заволодіння коштами ОСОБА_7 в сумі 25 575 190, 00 гривень, зловживання довірою останнього, одразу не маючи наміру виконувати зобов`язання передбачені договором, відмовилась повертати кошти посилаючись на різні обставини, зокрема і на обставини кримінального переслідування відносно членів її сім`ї та відсутністю коштів.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене в особливо великих розмірах тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
Слідчий у клопотанні просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід тримання під вартою, посилаючись на обґрунтування пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити посилаючись на обставини викладені у клопотанні.
Підозрювана у судовому засіданні вважала, що ризики на які посилається сторона обвинувачення та вручена їй підозра необґрунтовані. Зазначила, що вона лише розписалася в договорі позики, але фактично кошти не отримувала.
Захисник вказав на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором. Крім того, захисник зазначив, що в даний час в Долинському районному суду за цим фактом розглядається цивільна справа про стягнення з підозрюваної на користь ОСОБА_7 коштів. Таким чином, захисник вважав, що в даному випадку мають цивільно правові відносини.
Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які додані до клопотання, заслухавши прокурора, захисника та підозрювану слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000149 від 03.10.2022 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 4 ст.190 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області.
05.12.2022 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким злочином, за який передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Щодо обґрунтованості підозри:
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Її причетність до оголошеної підозри підтверджується заявою про вчинення злочину ОСОБА_7 (а.к.10-11), протоколом допиту потерпілого (а.к. 12-13), протоколом допиту свідка (а.к. 26-28), протоколом допиту свідка (а.к. 29-31), повідомленням про підозру (а.к. 48-55).
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України.
У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.
Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:
метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з клопотанням про застосування до підозрюваної запобіжного заходу, слідчий та прокурор вказали на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Але зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, при ризику вчинення ним подальших правопорушень, при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обгрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними та абстрактними.
Також, відповідно до рішення у справі «Клішин протии України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер, та доводитися відповідними доказами.
Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваній правопорушення, на даний час існує лише один ризик, а саме: ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили. Так, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
За таких обставин, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_4 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність лише одного ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КК України.
Інші ризики на які слідчий та прокурор посилалися у клопотанні та під час судового розгляду клопотання прокурором не доведені.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).
Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановле на з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_4 виключно запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу також враховує те, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст.9 КПК). Так, згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеної у пункті 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 178 ККПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а тому при вирішенні питання про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрювана ОСОБА_4 має постійне місце проживання, працевлаштована, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, заміжня, має на утриманні 3-х дітей та матір похилого віку, яка потребує постійного догляду, що свідчить про сталі соціальні зв`язки. Слідчим суддею, крім іншого також враховується, що в Долинському районному суду за вказаним вище фактом розглядається цивільна справа про стягнення з підозрюваної на користь ОСОБА_7 коштів, що може свідчити про наявність між підозрюваною та ОСОБА_7 цивільно правових відносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
З урахуванням встановлених обставин, пояснень прокурора, підозрюваної та її захисника, практики ЄСПЛ, враховуючи наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що достатнім запобіжним заходом, що забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків є особисте зобов`язання з покладенням на підозрювану обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.02.2023 року.
Отже, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особостого зобов`язання до 05.02.2023 року.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
4) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неїобов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчого.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 05.02.2023.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8