Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/288/23
Провадження №: 1-кп/332/135/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , рнкопп НОМЕР_1 , раніше судимого:

1.23.12.2010 Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

2.05.08.2011 Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком 23.12.2010 року, остаточне покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 30.07.2014 року,

3.25.03.2016 Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України, частково приєднано вирок від 05.08.2011 року, остаточне покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі,

4.06.09.2016 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано вирок від 25.03.2016 року, остаточне покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

5.14.12.2016 Якимівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, частково приєднано вирок від 06.09.2016 року, остаточне покарання у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі,

6.25.01.2017 Якимівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, частково приєднано вирок від 14.12.2016 року, остаточне покарання 4 роки 5 місяців позбавлення волі,

7.17.03.2017 Якимівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, частково приєднано вирок від 25.01.2017 року, остаточне покарання 4 роки 5 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.06.2018 року,

8.07.06.2019 Мелітопольським районним судом Запорізької області за. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 21.04.2021 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 18 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.2 ст.190 КК України,

встановив:

02 грудня 2022 року приблизно о 07:45 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що з 24.02.2022 року на території України згідно з Указом Президента України введено воєнний стан, підійшов до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», який розташований за адресою: АДРЕСА_4, скориставшись тим, що поруч нікого не було та за його діями ніхто не спостерігає, постукав у зачинені вхідні двері вказаного магазину, які йому відчинила потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, забіг до приміщення вказаного магазину, та без застосування насильства яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , відкрито викрав її мобільний телефон марки «Samsung» А-315F/DS, в корпусі червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартість якого, згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-22/15345-ТВ від 26.12.2022 року складає 4499 гривень 67 копійок. Спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 4499 гривень 67 копійок.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 02.12.2022 року приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно використав мобільний телефон марки «Samsung» А-315F/DS, що належить ОСОБА_6 , яким попередньо незаконно заволодів, та через «Мессенджер» соціальної мережі «Телеграм», який був встановлений на даному мобільному телефоні, надіслав смс повідомлення про позику грошових коштів від імені ОСОБА_6 її знайомому ОСОБА_7 , повідомивши при цьому номер своєї банківської картки банку «ПУМБ» № НОМЕР_4 , на яку в подальшому потерпілий ОСОБА_7 , о 21:21 годині 02.12.2022 року перевів грошові кошти в сумі 7000 гривень з власної банківської картки

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, розкаявся, пояснивши про обставини вчиненого згідно з обвинувальним актом, а саме, що 2 грудня 2022 року, зранку він перебував на вул.Алмазній, де забіг до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», де, скориставшись, що в приміщенні перебувала одна продавець ОСОБА_6 , забрав її мобільний телефон, з якого в подальшому надіслав смс-повідомлення від імені ОСОБА_6 незнайомому чоловікові, номер якого знайшов у «Телергамі», щоб той перевів кошти, що той і зробив, перевівши на його картку 7000 гривень. У скоєному щиро розкаявся. Цивільний позов визнав.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів.

Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, надали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого та нетяжкого злочинів, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, не працевлаштований, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за медичною допомогою до зазначених лікарів не звертався; за місцем фактичного проживання та за попереднім місцем роботи характеризується позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України.

Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей обвинувачення, що вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, без подальшого застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе.

Зазначене покарання суд вважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчинених правопорушень, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Остаточне покарання повинно бути призначене за правилами ч.1 ст.70 КК України.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого завданої матеріальної шкоди у розмірі 7000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Майнова шкода, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов.

03.12.2022 о 03 годині 10 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2022 року, до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який обчислюється з моменту його фактичного затримання, а саме з 03 грудня 2022 року.

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя зазначений запобіжний захід не змінювався та був продовжений до 26 березня 2023 року включно.

Оскільки призначається покарання у вигляді реального позбавлення волі, з метою забезпечення виконання вироку на підставі п.2 ч.4 ст.374 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили, залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фізичного затримання, тобто з 03 грудня 2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України, слід зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 03 грудня 2022 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2022 (справа №332/3116/22, провадження №1-кс/332/306/22) було накладено арешт на речові докази, а саме на мобільний телефон марки «Samsung» А-315F/DS, в корпусі червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з двома сім-картками з позначеннями операторів стільникового зв`язку «Водафон» з номером НОМЕР_5 та «Київстар», а також картка пам`яті «Самсунг», об`ємом 128 гігабайт, які вилучені в ході проведення огляду місця події, які являються тимчасово вилученим майном.

Так як до зазначеного майна не застосовується спеціальна конфіскація, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд скасовує арешт цього майна, який був накладений під час досудового розслідування.

Витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні на підставі ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,366-371,373-376,395,532 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України та ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

-за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2022 (справа №332/3116/22, провадження №1-кс/332/306/22) на мобільний телефон марки «Samsung» А-315F/DS, в корпусі червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з двома сім-картками з позначеннями операторів стільникового зв`язку «Водафон» з номером НОМЕР_5 та «Київстар», а також картку пам`яті «Самсунг», об`ємом 128 гігабайт.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 03 грудня 2022 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-недопалок з написом «Bond», який упаковано до паперового конверту; змив на марлевий тампон та «контроль» до нього, які упаковано до паперового конверту та передано на зберігання до камери схову відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (квитанція №5956) -, знищити;

-мобільний телефон марки «Samsung» А-315F/DS, в корпусі червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який упаковано в спец пакет 2839486(квитанція №596), сім-картку з позначеннями оператора стільникового зв`язку «Київстар», картку пам`яті «Самсунг» об`ємом 128 гігабайт, які передано на зберігання до камери схову відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

-сім-картку з позначеннями оператора стільникового зв`язку «Водафон» з номером НОМЕР_5 , - повернути засудженому ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи за СЕ-19/108-22/15345-ТВ від 26.12.2022 в розмірі 755,12 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , рнкопп НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду в розмірі 7000,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1