09.01.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 533/21/23
провадження № 1-кп/533/26/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

заучасті

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000603, внесене в ЄРДР 27.10.2022 року, за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Козельщина Козельщинського району Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта професійно-технічна, одружений, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 21.06.2022 пройшов військово-лікарську комісію, якою визнаний придатним до військової служби.

На підставі висновку військово-лікарської комісії, 18.10.2022 ОСОБА_4 було отримано повістку і особисто підписано розписку про отримання повістки та останнього проінформовано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 о НОМЕР_1 :00 год 19.10.2022 для відправлення до військової частини № НОМЕР_2 та наслідки неявки за загальною мобілізацією.

Однак, ОСОБА_4 не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, без поважних на це причин, свідомо не прибув 19.10.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , для відправлення у військову частину № НОМЕР_2 , тим самим ухилився від мобілізації та порушив ст.65 Конституції України, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто вчинив злочин, передбачений ст.336 КК України.

03.01.2023 року між обвинуваченим та прокурором в даному кримінальному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України.

Сторони угоди узгодили міру покарання обвинуваченому за вчинений ним злочин за ст.336 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.336 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється, погоджується на призначення узгодженого покарання, обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, які були роз`ясненні судом, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, та умовам, визначеним ст.53 КК України.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за угодою, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.01.2023 року, укладену між прокурором Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000603, внесене в ЄРДР 27.10.2022 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1