Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6211/22
Номер провадження 1-кс/711/1953/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2022 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській областіОСОБА_7 , погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 26.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярославка, Шполянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Черкаській областіОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 26.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, щоОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним на військову службу за мобілізацією перебуваючи на посаді офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 у порушення вимог п.п. 2.3.б), 10.1., 5.в) Розділу 20, 5.ґ) Розділу 20, 3 Розділу 20 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, 26.11.2022, приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами тестуванням на алкогольне сп`яніння приладом «DRAGER», керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого перебувало 4 пасажири ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , рухаючись на території Черкаської області, по автодорозі Н-16 зі сторони с. Сигнаївка в напрямку м. Шпола Звенигородського р-ну, Черкаської обл., проїжджаючи не регульований залізничний переїзд поблизу с. Мар`янівка Звенигородського р-ну, Черкаської обл., не надав перевагу в русі потягу - локомотиву ЧМЕ-36109 /8851 (21 вагон, завантаженістю 532 тони, місце приписки тепловоза депо ТЧ5, Одеської залізниці), на 252 км пікету 8, перегону Шпола - Сигнаївка, який рухався в напрямку станції Шпола під керуванням машиніста ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7 з помічником ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_8 , в результаті чого допустив з ним зіткнення, як наслідок пасажир заднього пасажирського сидіння ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження від яких загинула на місці пригоди.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ярославка, Шполянського району Черкаської області, українець, громадянин України, неодружений, з вищою освітою, військовослужбовець призваний на військову службу за мобілізацією 24.02.2022, перебуває на посаді офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому звані «старший лейтенант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

26.11.2022 о 07 годині 50 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

26.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджуються зібраними доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця (місцевості) дорожньо-транспортної події від 26.11.2022 з додатками;

- даними протоколу обшуку від 26.11.2022;

- даними протоколу відібрання зразків для експертного дослідження від 26.11.2022;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 26.11.2022 № 31;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 26.11.2022;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Згідно ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи свою вину та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років (тяжкий злочин), може ухилятись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які перебувають на лікуванні та ще не надали покази щодо вчиненого ним злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним захисних версій, а також шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 свідомо керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинула людина, тому у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а оскільки є військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, може бути переведений до іншого місця служби з урахуванням воєнного стану в країні, що унеможливить виконання ним покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні та порушить принципи визначені ст.2 КПК України та розумні строки досудового розслідування.

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті ст.178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_5 , працездатний, раніше не судимий, однак характер та обставини вчиненого ним правопорушення характеризують його як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

Так, при визначенні запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, нехтування статутами ЗСУ, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують порядок проходження військової служби.

Водночас ОСОБА_5 , порушивши Військову Присягу, не усвідомлюючи свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи в порушення Дисциплінарному статуту ЗСУ, внаслідок чого, можна зробити висновок, що його дії в умовах правового режиму воєнного стану мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки.

У разі не застосування до ОСОБА_5 безальтернативного запобіжного заходу тримання під вартою, останній, усвідомлюючи можливість реального покарання у вигляді позбавлення волі, буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого.

Слідчий звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки право підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства - рішення №11036/03 від 18.03.2008 у справі «Ладен проти Польщі» (Laden v. Poland).

На думку органу досудового розслідування, оцінивши сукупність усіх обставин у кримінальному провадженні, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, а саме, що за ч.3 ст.286-1 КК України передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, сторона обвинувачення приходить до висновку, що виключно застосування запобіжного заходу - тримання під вартою без визначення розміру застави буде достатньою та необхідною мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_14 та слідчий ОСОБА_3 підтримали подане клопотання в повному обсязі та просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказали на існуванні обґрунтованих ризиків передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні, звернули увагу на те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави зможе запобігти вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що не одружений, дітей на утриманні не має, проходить військову службу за мобілізацією на посаді офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, а тому просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні даного клопотання та застосувати до підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. На його думку запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе належним чином забезпечити існуючі ризики у кримінальному провадженні.
Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно з вимогами п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Слідчим суддею встановлено, що 26.11.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозруу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, слідчий суття звертає увагу, що «обґрунтована підозра» у вчинені кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)
При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення у справі «Ердагоз проти Туреччини», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується долученими до клопотання доказами. Сукупність цих доказів дають підстави дійти до висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та обґрунтованість врученої підозри, що є однією із складових для можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та убезпечення існуючих ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому, варто звернути увагу, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Разом з цим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).
У справі «Ілійков проти Болгарії», Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження №0000335 від 26.11.2022 є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, враховуючи наявність обгрунтованої підозри, обставини вчинення кримінального провадження, наявність ризиків у даному кримінальному проваджені, зважаючи на те, що свідки органом досудового розслідування ще не допитувалися, у зв`язку з перебуванням їх на лікуванні, з урахуванням характеризуючих даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про достатність підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування та на переконання слідчого судді не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Позитивні характеристики підозрюваного ОСОБА_5 за місцем служби та місцем проживання, участь у антитерористичній операції та відзнаки за це, на даний час і на даному етапі досудового розслідування не нівелюють та не покривають існуючі ризики у кримінальному провадженні, оскільки не надають впевненості та гарантій у належній процесуальній поведінці останнього за обставин, що склалися.

З урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, оскільки вчинено кримінальне правопорушення, що спричинило загибель людини, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.
Разом з цим, визначаючи строк запобіжного заходу, враховуючи підставу для його застосування та ризики, з урахуванням потреб досудового розслідування, слідчих суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 днів.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 196, 197 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській областіОСОБА_7 , погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 днів, який обчислювати з моменту його затримання, тобто до 25.12.2022 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Відповідно до положень ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 01.12.2022 року о 09:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1