Справа № 308/2176/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

встановив:

05.04.2023 представник власника арештованого автомобіля «Шкода Октавія», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотання, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 03.03.2023 у справі №308/2179/23, на вищевказаний т/з, так як накладений арешт є необґрунтованим, власниця не має статус підозрюваної у к/п, а також з огляду на те, що через накладений арешт вона позбавлена користуватися таким, слідчі дії за участі т/з не провадяться, відтак необхідності в подальшому арешті автомобіля немає.

Представник власника автівки в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі, розглядуване клопотання просить задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2023 у справі №308/2179/23 (провадження1-кс/308/753/23) накладено арешт у кримінальному провадженні № 000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на тимчасово вилучене 09.02.2023 під час обшуку за адресою м. Мукачево, по вул. Гончарова, буд № 19 майно, серед іншого й на транспортний засіб «Шкода Октавія», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .

Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що вилучене в ході обшуку майно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, а тому з метою упередження ризиків, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на таке.

Згідно з копії свідоцтва про реєстрацію т/з серії НОМЕР_2 власницею автомобіля «Шкода Октавія» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_1 , 4,48.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

За твердженням представника власника арештованого автомобіля слідчі дії за участі вказаного т/з не проводяться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зауважує, що слідчий в судове засідання не з`явився, заперечень щодо вищевказаного твердження представника власника майна, а також щодо скасування арешту автомобіля, с суду не надав.

Відтак, стороною обвинувачення на даній стадії досудового розслідування кримінального провадженні №000006 не доведено подальшу необхідність у забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту транспортного засобу, зокрема в частині заборони користуватися автомобілем, а тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість скасування арешту в означеній частині.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з протоколом Першим Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Разом з тим, на думку слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують подальше втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, шляхом зокрема та не виключно проведення слідчих (розшукових) дій та експертних досліджень з т/з, а тому подальший арешт в частині заборони розпорядження автомобілем наразі є виправданим, оскільки скасування арешту автомобіля може зашкодити подальшому проведенню досудового розслідування.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя з метою забезпечення розумного балансу між завданнями кримінального провадження та майновими інтересами володільця арештованого майна, вважає за необхідне задовольнити клопотання власника майна щодо скасування арешту автомобіля в частині заборони володіння та користування.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376, 394, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2023 у справі №308/2179/23 (провадження1-кс/308/753/23), на автомобіль «Шкода Октавія», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який на праві власності згідно зі свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , в частині заборони володіти та користуватися таким.

Повернути автомобіль Шкода Октавія», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 власнику ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1