Справа №949/107/23
Провадження №1-кс/949/27/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по матеріалах кримінального провадження №0000004 від 13.01.2023 року про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням по матеріалах кримінального провадження №0000004 від 13.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України щодо надання старшому дізнавачу СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області капітану поліції ОСОБА_3 дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів наступних документів кримінального провадження №0000240, з можливістю їх вилучення, а саме: доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих(розшукових) дій (у порядку ст. 40 КПК України) від 20 грудня 2022 року, рапорту ЄО №3314 від 19.12.2022, протоколу огляду місця події в с. Висоцьк від 19.12.2022 з фото таблицею до нього, вимоги №7842/206/01-22 від 22.12.2022 на ОСОБА_5 , характеристики №02-22/332 від 22.12.2022 на ОСОБА_5 , довідки Д обліку від 26.12.2022 на ОСОБА_5 , протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 23.12.2022, протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 20.12.2022, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою АДРЕСА_1 що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні сектору дізнання відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненські області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 13.01.2023 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальником Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в ході вивчення матеріалів кримінального провадження №0000240 від 20.12.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, виявлено факт укриття від обліку (невнесення відомостей до ЄРДР) кримінального правопорушення за фактом незаконного проникнення до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що у с. Висоцьк Сарненського району.

Дізнавач у клопотанні зазначає, що для досягнення повноти, всебічності на неупередженості розслідування вищевказаного факту, у даному кримінальному провадженні виникла необхідність отримати оригінали документів матеріалів кримінального провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000240 від 20.12.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Старший дізнавач СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений завчасно, однак неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступних висновків.

За змістом вимог КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів - це один із видів забезпечення кримінального провадження.

Метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є тимчасовий доступ до речей і документів, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 131 КПК України, є досягнення дієвості цього провадження.

Дієвість кримінального провадження, обумовлюється, з-поміж іншого, забезпеченням ефективної реалізації завдань кримінального провадження загалом та завдань його окремих стадій, забезпеченням доказування у кримінальному провадженні.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у ч. 3 ст. 132 КПК України зазначено необхідність слідчого, дізнавача, прокурора довести, що:

існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (пункт 1);

потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора (пункт 2);

може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (пункт 3).

Щодо обґрунтованості підозри, то слід зауважити, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Аналізуючи положення практики ЄСПЛ, можна дійти висновку, що обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами.

Попри викладене, в рамках даного кримінального провадження, дізнавачем не додано доказів наявності обґрунтованої підозри щодо причетності певної особи до вчинення зазначеного кримінального правопорушення про що також не зазначається і в змісті клопотання.

Стосовно виправдання ступеню втручання у права та свободи особи, суд зазначає, що таємниця досудового розслідування охороняється приписами ст. 222 КПК України, відповідно до якої відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Документи, тимчасовий доступ до яких просить надати дізнавач, є матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000240 від 20 грудня 2022 року, на підтвердження існування якого до матеріалів клопотання додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Однак, сам факт існування документів, про доступ до яких просить дізнавач, а саме: доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку ст. 40 КПК України) від 20 грудня 2022 року, рапорту ЄО №3314 від 19 грудня 2022 року, протоколу огляду місця події в с. Висоцьк від 19 грудня 2022 року з фото таблицею до нього, вимоги №7842/206/01-22 від 22 грудня 2022 року на ОСОБА_5 , характеристики №02-22/332 від 22 грудня 2022 року на ОСОБА_5 , довідки "Д" обліку від 26 грудня 2022 року на ОСОБА_5 , протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 23 грудня 2022 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 20 грудня 2022 року суду не доведений.

Окрім того, на момент розгляду клопотання, суду не надано доказів того, що прокурор, який здійснює процесуальне керівництво або слідчий, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000240 від 20 грудня 2022 року надали письмовий дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування вказаного кримінального провадження та обсяг такого розголошення.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що лише слідчий або прокурор може прийняти рішення стосовно розголошення матеріалів кримінального провадження у кримінальному провадженні №0000240 від 20 грудня 2022 року та визначити обсяг такого розголошення.

З цієї підстави суд уважає невиправданим втручання у виключне право вказаних прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000240 або слідчого, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, розголошувати відповідні відомості.

Отже, звертаючись до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, дізнавач не надав суду жодних доказів того, що відповідні заходи ним вживались.

Кримінальний процесуальний закон встановлює вимоги до змістовного наповнення клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів.

Разом з тим, залишається незрозумілим яке саме завдання має бути виконане, для виконання якого дізнавач звертається із даним клопотанням, оскільки будь-якого обґрунтування дане клопотання не містить.

Таким чином на обґрунтування свого клопотання дізнавач не надав документів на доведення обставин, які в силу ч. 3 ст. 132 КПК України він зобов`язаний довести при вирішенні клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя зважає на вимоги ч. 4 ст. 132 КПК України, згідно якої для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження (ч. 2 ст. 160 КПК України).

Проте, подане клопотання не в повному обсязі відповідає вимогам процесуального закону, оскільки підхід дізнавача до його оформлення є формальним, так як таке складається лише з перелічених наявних у провадженні органу досудового розслідування кримінальних проваджень. При цьому, будь-якої аргументації, доводів значимості документів, доступ до яких необхідно отримати та для встановлення яких саме обставин у кримінальному провадженні вони мають значення, а також посилання на норми КПК України з їх обґрунтуванням, дізнавач не наводить.

Отож, у клопотанні дізнавача мають бути зазначені такі важливі моменти як обґрунтування необхідності вилучення документів або речей. Натомість в клопотанні відсутні такі доводи дізнавача, а зазначено лише для досягнення повноти, всебічності на неупередженості розслідування факту в рамках кримінального провадження №0000004, виникла необхідність отримати доступ до необхідних документів, що знаходяться у кримінальному провадженні №0000240.

Разом з тим, дізнавач ставить питання про тимчасовий доступ саме до оригіналів вказаних документів з можливістю вилучення їх.

Заявляючи таку вимогу, дізнавач не врахував вимоги ч. 7 ст. 163 КПК України, де чітко визначено в яких випадках слідчий суддя може дати розпорядження про надання можливості вилучення документів і це лише в тому разі, якщо буде доведена наявність підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Однак, у даному випадку дізнавач не посилався ні на один із вказаних випадків, які надавали б йому на це право.

Окрім того, у порушення вимог вказаної вище процесуальної норми, дізнавачем не аргументовано, для встановлення яких саме обставин цього кримінального провадження відповідні документи, доступ до яких просить надати, можуть бути використані та, відповідно, не доведено перед судом можливість використання відповідних документів як доказів у цьому провадженні.

Наведене також є невиконанням обов`язку дізнавача, що передбачений п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, а саме не доведено значення документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні №0000004.

Отже, кримінальний процесуальний закон покладає обов`язок обґрунтовувати наявність передбачених законом підстав для надання тимчасового доступу до речей та документів на особу, яка звертається з відповідним клопотання, та лише за наявності вищевказаних підстав слідчий суддя може постановити відповідне рішення про надання доступу.

У даному випадку слід зауважити, що тимчасовий доступ до речей та документів хоча і є засобом отримання доказів, однак не може бути інструментом збору доказів у кримінальному провадженні, тому його застосування можливо виключно за умови, коли сторона кримінального провадження зіткнулась з труднощами у зборі доказів, які, зокрема, можуть вбачатись в існуванні певних заборон для розголошення даних або власники речей і документів відмовляються добровільно надати стороні кримінального провадження необхідні докази.

Таким чином, проаналізувавши зміст клопотання, слідчий суддя не вбачає доводів того, що матеріали кримінального провадження №0000240, тимчасовий доступ до яких просить надати дізнавач, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні, та в подальшому можуть бути використані як докази.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що дізнавачем ОСОБА_3 не доведено наявність сукупності передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для задоволення його клопотання.

Керуючись ст.ст. 132, 160-164, 309, 376, 395 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по матеріалах кримінального провадження №0000004 від 13.01.2023 року про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 31 січня 2023 року о 17 год.

Слідчий суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: ОСОБА_1