ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/514/23
провадження № 1-в/753/42/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника військової частини ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 , поданого в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 03.09.2021 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ст. ст. 69, 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 69, 62 КК України до 2 років тримання в дисциплінарному батальйоні, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 , поданого в інтересах ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 03.09.2021 року ОСОБА_6 було визнано винним за ч. 3 ст. 307 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 307 КК України призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, та із застосуванням ст. 69, 62 КК України остаточно призначено покарання, не зазначене в санкції статті ч. 3 ст. 307 КК України у виді 2 років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

У строк відбування призначеного судом покарання за цим вироком зараховано перебування ОСОБА_9 під вартою з моменту фактичного затримання, тобто з 29.03.2021 по день набрання вироком законної сили.

За час відбування покарання ОСОБА_10 зарекомендував себе з позитивної сторони, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що виправився. Вказані обставини підтверджуються застосованими до нього заохоченнями та відсутністю стягнень.

Оскільки, на думку захисту, ОСОБА_6 під час відбуття покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, він цілком заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, з наданням можливості продовжити здійснювати захист України.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримала, вказуючи на те, що мета покарання була досягнута та просила врахувати, що засуджений бажає продовжити службу.

Засуджений та представник військової частини клопотання підтримали.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи, що клопотання внесено передчасно, оскільки висновки про те, що засуджений довів своє виправлення, не підтверджені, при цьому при призначенні покарання було застосовано положення ст. 62 КК України та визначено до відбування покарання замість як мінімум 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна лише два роки тримання у дисциплінарному батальйоні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи відносно засудженого ОСОБА_6 та надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, з врахуванням ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Дійсно, згідно службової картки Дисциплінарної роти військової частини НОМЕР_1 солдата змінного складу ОСОБА_9 за період з 02.05.2022 року по 23.12.2022 року останній мав ряд заохочень, в характеристиці, наданої 02.01.2023 командиром дисциплінарної роти ОСОБА_11 погодженою командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , зазначено, що ОСОБА_10 сумлінно вивчає військову справу, засвоює все чому навчають командири та готовий до виконання завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини.

Разом з тим, як вбачається з попередньої характеристики за місцем проходження служби з 2021 рік, ОСОБА_6 є невимогливим до себе, його особиста зацікавленість у виконанні посадових обов`язків є слабкою, вимоги статутів виконує на низькому рівні, у роботі над підвищенням своїх знань не працює, мав випадок не прибуття на службу.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав, які би свідчили про сумлінну поведінку засудженого і його ставлення до праці, якими він довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, також виконання встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань, є обов`язком засудженого, і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, зазначених вище, і само по собі не свідчить про доведення засудженим свого виправлення. Саме по собі відбуття визначеної у законі частини покарання також не свідчить про наявність безумовних підстав для умовно-достроково звільнення засудженого від відбування покарання.

Крім того, засуджений не переконав суд у тому, що він дійсно надає негативну оцінку вчиненим злочинним діянням та піддає осуду допущену протиправну поведінку.

Враховуючи наведене у суду відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбуття невідбутої частини покарання, у зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 , поданого в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 03.09.2021 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ст. ст. 69, 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 69, 62 КК України до 2 років тримання в дисциплінарному батальйоні, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва з моменту оголошення.

Суддя