В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/11043/20, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 13.10.2020 р. про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оноківці, Ужгородського району, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , мешканця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

прокурора ОСОБА_4

сторона захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2020 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою : АДРЕСА_2 умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході конфліктної ситуації з ОСОБА_5 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній один удар долонею руки в область обличчя, чим заподіяв тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №474 від 16.10.2020 року, на основі даних судово-медичного обстеження громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням даних медичної документації, відповідно з питаннями поставленими на вирішення даної експертизи : на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах лівої щічної ділянки, долонної поверхні правої кисті, передньо-зовнішньої поверхні правої гомілки.

Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини.

По давності виникнення тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_5 вкладаються в час події, що мала місце 11.10.2020 року.

Далі тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів і по цій ознаці п.2.3.5. «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження , що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень у вигляді синців на шкірних покривах долонної поверхні правої кисті та передньо- зовнішньої поверхні правої гомілки внаслідок падіння з висоти власного зросту після надання тілу прискорення.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились : у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Зазначив, що точної дати не памятає за спливом часу, у жовтні місяці 2020 року між ними тривав період розлучення, він з дружиною розлучилися 20.10.2020 року. У період розлучення між ними відбувались сварки. Точної дати не пам`ятає, в жовтні 2020 року між ним та колишньою дружиною ОСОБА_5 була сімейна сварка перед магазином Тиса в с. Оноківці. Була словесна сутичка в ході якої він наніс своїй колишній дружині ОСОБА_5 один удар долонею правої руки у ліву частину її обличчя. Після удару ОСОБА_5 присіла на сходи, а він пішов з місця події. Щиро кається у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 в суове засідання не з`явилась.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив кримінальне правопорушення , яке передбачене ч.1 ст. 125 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараною у повній відповідності із законом.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 67 КК України відносить вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України яке є кримінальним проступком, вчинений умисно, та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень .

Запобіжний захід

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу будь якого виду.

Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати

Судові витрати відсутні

Речові докази і арешт майна

Речові докази відстуні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1