Справа № 991/4473/22
Провадження 1-кс/991/4490/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ст.детектива ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 29.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 cт.368 та ч.3 ст.28 ч.3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду звернувся ст.детектив за погодженням із прокурором, в якому просив накласти арешт на речі, вилучені в ході обшуку автомобіля Toyota Land Cruiser реєстраційний номер НОМЕР_1 , які належать на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон iPhone 13 Pro Max в чорному чохлі, з ІМЕІ НОМЕР_2 та сім-картою НОМЕР_3 .
Клопотання обґрунтовується тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 29.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.3 ст.368 та ч.3 ст.28 ч.3 ст.332 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні розпочато на підставі повідомлення Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України про те що, начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_4 прикордонного загону ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем сприяє незаконному переміщенню товарів через державний кордон, з метою отримання неправомірної вигоди.

У ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 причетний до організації злочинної схеми незаконного переміщення осіб через державний кордон України до якої залучив підпорядкованих військовослужбовців ДПС України, наближених цивільних осіб та представників іноземної сторони. Незаконне переміщення осіб здійснюється на ввіреній ОСОБА_6 ділянці державного кордону України, а саме на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Досудовим розслідуванням встановлено, що одним із каналів пошуку «клієнтів» та набору груп для подальшого перетину кордону є телеграм канал « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в якому абонентом « ОСОБА_7 » розміщуються оголошення про надання відповідних послуг. Вартість послуги з незаконного переміщення осіб становить 5000 доларів США. Слідством встановлено та ідентифіковано 11 громадян України, яким за вищевказаною схемою організували незаконний перетин кордону та які наразі знаходяться у різних країнах Європи. Розрахунок за надані послуги здійснюється на території непризнаної Придністровської Молдавської Республіки після перетину державного кордону України.

За версією слідства організатори протиправної схеми переміщення осіб через державний кордон у період травня-вересня 2022 року отримали щонайменше 55000 доларів США, що в еквіваленті становить 2010800 грн. та в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, 09.09.2022 організатори протиправної схеми переміщення осіб через державний кордон висловили пропозицію про передачу неправомірної вигоди у розмірі 38700 доларів США за організацію переміщення 9 осіб через державний кордон України, що в еквіваленті становить 1414872 грн. та в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зокрема, під час проведення негласного аудіо контролю отримано відомості про організацію ОСОБА_6 незаконного переміщення через державний кордон громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Вказана особа 21.06.2022 у складі групи із 4 громадян України перетнула лінію державного кордону на ввіреній ОСОБА_6 ділянці державного кордону України та із території непризнаної Придністровської Молдавської Республіки виїхала до Румунії. В ході виконання доручення, оперативними співробітниками СБУ встановлені та ідентифіковані вказані особи, один із яких ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомив, що здійснив виїзд за кордон, використовуючи послуги та інструкції абонента « ОСОБА_7 », оголошення якого знайшов в телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Як зауважив ст.детектив у клопотанні, отримані в ході досудового розслідування відомості свідчать про причетність ОСОБА_6 до вказаного телеграм-каналу, що використовується для пошуку «клієнтів» яким надаються послуги з незаконного переміщення осіб через державний кордон.

У зв`язку з наведеним, в рамках даного кримінального провадження 05.10.2022 детективами на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.09.2022 у справі 991/4154/22 проведено обшук автомобіля Toyota Land Cruiser реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . На момент проведення обшуку в автомобілі знаходився громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході обшуку ОСОБА_6 добровільно надав детективам Національного бюро належний йому мобільний телефон iPhone 13 Pro Max в чорному чохлі, з ІМЕІ НОМЕР_2 та сім-картою НОМЕР_3 , в якому під час огляду у месенджері WhatsApp виявлено листування з особами, які являються фігурантами даного кримінального провадження, а також із абонентом « ОСОБА_11 » з приводу незаконного переміщення через державний кордон громадянина України ОСОБА_8 .
Ст.детектив у клопотанні зазначає, що вилучений у ході обшуку мобільний телефон ОСОБА_6 із сім-карткою відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України є доказами злочину та у випадку повернення майна останньому, інформація, що міститься на них може бути пошкодженою, зіпсованою, знищеною, перетвореною, а тому необхідно забезпечити збереження вказаного майна, як речових доказів, з метою подальшого проведення необхідних судових експертиз та інших досліджень, а також проведення інших слідчих (процесуальних) дій з використанням даних речових доказів.

З огляду на викладене, в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, оскільки вилучений мобільний телефон із сім-карткою та інформація в них мають значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень. Тому ст.детектив звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, просив накласти арешт на мобільний телефон із сім-карткою, з метою збереження речових доказів на підставі ч.2 ст.170 КПК України.

В судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, під час судового розгляду був присутній його представник адвокат ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ст.детектив ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримав повністю, просив накласти арешт на вилучене в ході обшуку майно, належне ОСОБА_6 , яке може мати значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні.

Представник власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ст.детектива про арешт вилученого майна. Зазначив, що виявлене в мобільному телефоні листування не може свідчить про обставини, які є предметом дослідження в даному кримінальному провадженні, оскільки являється спілкуванням із давнім знайомим ОСОБА_6 , якого він консультував стосовно правил виїзду за кордон. Вказав, що його довіритель вже допитувався детективами з даного приводу та надав вичерпні пояснення. На думку адвоката клопотання про арешт майна є необґрунтованим, оскільки на даний час зі слів детектива проводиться дослідження вилучених речей у ОСОБА_6 , проте яке саме не зрозуміло. Окрім того постанови про призначення експертизи не долучено, натомість до матеріалів клопотання долучено протокол НСРД, ознайомлення з яким стороні захисту на даному етапі заборонено. Поряд з цим як зауважив адвокат, незрозумілим є чи наявна взагалі в додатках до клопотання про арешт майна постанова про визнання вказаного телефону із сім-карткою речовими доказами. При цьому адвоката зазначив, що вказаний мобільний телефон не може бути визнаний речовим доказом, оскільки він не зберіг на собі сліди вчинення злочину, а тому подане ст.детективом клопотання є безпідставним. Адвокат наголошував, що вилучені матеріальні об`єкти не мають ознак речових доказів, не є доказами кримінального правопорушення, не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Більше того, його довіритель добровільно надав паролі доступу до телефону та месенджерів в ньому, а тому відсутні підстави для його вилучення та утримання детективами. За наведеного просив відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та повернути вилучене майно власнику.

Заслухавши позицію ст.детектива, представника власника майна, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 5, 6 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Поряд з цим, необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Частинами 1,2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Ст.детектив у клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно, як збереження речових доказів.

Положеннями ст.170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна (п.п. 1,2,5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000088 від 29.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 cт.368 та ч.3 ст.28 ч.3 ст. 332 КК України.
Як вбачається з матеріалів провадження та було зазначено вище, в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.09.2022 у справі 991/4154/22 (№1-кс/991/4173/22) проведено обшук автомобіля Toyota Land Cruiser реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким фактично користується ОСОБА_6 . Власником вказаного автомобіля є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який є батьком ОСОБА_12 , яка перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 .

На момент проведення обшуку в автомобілі знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході обушку ОСОБА_6 добровільно надав детективам належний йому мобільний телефон iPhone 13 Pro Max в чорному чохлі, з ІМЕІ НОМЕР_2 та сім-картою НОМЕР_3 . Обшук проводився за присутності ОСОБА_6 та йому надано можливість зв`язатися із адвокатом.

З протоколу обшуку від 05.10.2022 вбачається, що під час огляду добровільно наданого мобільного телефону iPhone 13 Pro Max в чорному чохлі, з ІМЕІ НОМЕР_2 та сім-картою НОМЕР_3 виявлено контакти та переписку із абонентами, які являються фігурантами даного кримінального провадження. Окрім того у месенджері WhatsApp виявлено листування з абонентом « ОСОБА_11 » ( НОМЕР_5 ), яка може свідчити про причетність ОСОБА_6 до незаконного переміщення особи через державний кордон України.

В ході проведення обшуку ОСОБА_6 повідомив, що це його знайомий із Сумської області, звати його ОСОБА_13 і прізвисько « ОСОБА_11 ». В процесі обшуку спеціаліст (ст.детектив НАБ України) ОСОБА_14 повідомив, що створити повну копію внутрішнього наповнення телефону даної моделі не є можливим. У зв`язку з цим, з метою забезпечення можливості подальшого проведення експертного дослідження даного мобільного телефону було прийнято рішення про його вилучення.

У зв`язку з викладеним, постановою ст.детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 06.10.2022 вказаний мобільний телефон із сім-карткою визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу огляду від 06.10.2022 вбачається, що детективом ОСОБА_15 проведено огляд мобільного телефону iPhone 13 Pro Max в чорному чохлі, з ІМЕІ НОМЕР_2 та сім-картою НОМЕР_3 , вилучених 05.10.2022 під час проведення обшуку автомобіля Toyota Land Cruiser реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким фактично користується ОСОБА_6 .
В ході огляду детективом встановлено, що на вказаному мобільному телефоні міститься інформація, яка може мати значення для досудового розслідування.

Так, зокрема телефон містить листування в месенджері WhatsApp з контактом, який підписаний як « ОСОБА_11 ». З вказаного листування вбачається, що мова йшла про перетин державного кордону гр.України « ОСОБА_16 » та повернення його назад.
В контексті досліджуваних обставин в даному кримінальному провадженні, а також за врахуванням відомостей з протоколів НСРД, вказана інформація може бути важливою для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, які досліджуються в межах даного кримінального провадження.
Таким чином як вбачається з наведеного, інформація яка міститься на вилучених мобільному телефоні та сім-картці, в тому числі видалена, може становити інтерес для досудового розслідування в контексті розслідуваних обставин щодо незаконного переміщення осіб через державний кордон, в рамках кримінального провадження №0000088 від 29.04.2022.

Поряд з цим є підстави вважати про можливе періодичне видалення певної інформації ОСОБА_6 з месенджерів задля конспірації.

За наведених обставин є слушними доводи ст.детектива про те, що інформація, яка могла бути видалена з технічних пристроїв, може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження.

Поряд з цим варто враховувати, що за версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 , який є начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_4 прикордонного загону ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник підозрюється у організації злочинної схеми незаконного переміщення осіб через державний кордон України.

До того ж не може залишатися поза увагою те, що незаконне переміщення осіб здійснюється саме на ділянці державного кордону України, ввіреній ОСОБА_6 , тобто на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

За таких обставин та із урахуванням застосування учасниками конспіративних заходів при вчиненні злочинних дій, що може бути встановлене під час проведення відповідного експертного дослідження з можливістю відновлення даних, на цьому етапі кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що існує можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

За такого, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя погоджується з тим, що є доцільним накладення арешту на вказане майно, з огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація, яка міститься на вказаних речах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

На думку слідчого судді, досліджені під час судового засідання матеріали свідчать про відповідність заявленого майна критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК, так як вони містять інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказані висновки узгоджуються з позицією колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладеною в ухвалі від 27.05.2021 у справі № 991/3172/21.

За наведених обставин на даний час є підстави для накладення арешту на вказаний мобільний телефон iPhone 13 Pro Max в чорному чохлі, з ІМЕІ НОМЕР_2 та сім-картою НОМЕР_3 .

З аналізу положень ч.ч.2,3 ст.170 КПК України вбачається, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.
Частиною 11 ст.170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, слід враховувати, що відповідно до ч.3 ст. 99 КПК України сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду саме оригінал документа, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Наявна інформація на вилученому мобільному телефоні та сім-картці сама по собі та в сукупності з іншими речами і документами може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки ці пристрої були відшукані у автомобілі, який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , який може бути причетним до організації злочинної схеми незаконного переміщення осіб через державний кордон України, а тому відомості, що містяться на зазначених пристроях(в т.ч. видалені), за своїм змістом можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, а також для встановлення осіб, які його вчинили та їх співучасників та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування.

Матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доказів будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчому судді під час розгляду не надані.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату, а також втрату відомостей, що містяться у вилучених речах. А відтак існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту щодо вказаного майна призведе до приховування, зміни, зникнення, втрати, знищення, перетворення цього майна.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що ст.детективом у клопотанні та під час судового розгляду доведено, що зазначене майно відповідно до положень ст.170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, відповідно до постанови детектива від 06.10.2022 визнане речовими доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки відомості, що містяться в ньому, за своїм змістом можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, встановлення осіб, які його вчинили та їх співучасників, та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення.

Врахувавши правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, адже застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись статтями 9, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000088 від 29.04.2022, задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max в чорному чохлі, IMEI НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 , який був вилучений 05.10.2022 за результатами обшуку автомобіля марки Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_10 , та який знаходиться у користуванні ОСОБА_6 .

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1