Справа № 157/278/23
Провадження №1-кс/157/184/23
УХВАЛА

28 лютого 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000035 від 19 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,

встановив:

Заступник начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Камінь-Каширського окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, строком на 2 місяці.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000035 від 19 січня 2023 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 в березні 2022 року, точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території домогосподарства за місцем власного проживання, що по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, не маючи передбаченого законом дозволу, всупереч п. 1 Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» та пп. «а» ч. 1 Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затверджених пунктами 1 та 2 постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-XII від 17.06.1992 відповідно, пунктів 2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, пунктів 2.1, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, переслідуючи мету незаконного виготовлення вогнепальної зброї, за допомогою підручних інструментів та власних навичок, використовуючи технічно несправну гвинтівку конструкції «Мосіна» зразку 1891/1930 років, калібру 7,62 мм, виготовлену промисловим способом, яку в листопаді 2021 року, точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, знайшов у лісовому масиві в урочищі «За рікою», що поблизу с. Боровне Камінь-Каширського району Волинської області, шляхом реставрації зношених та непридатних частин і механізмів вказаної гвинтівки, укомплектувавши її ложем саморобного способу виготовлення, незаконно відремонтував її, в такий спосіб зробивши придатною для стрільби.

Крім цього, ОСОБА_5 в березні 2022 року, точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, не маючи передбаченого законом дозволу, всупереч п. 1 Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» та підпункту «а» ч. 1 Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затверджених пунктами 1 та 2 постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-XII від 17.06.1992 відповідно, пунктів 2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, пунктів 2.1, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, зберігав без передбаченого законом дозволу, нарізну вогнепальну зброю, зокрема гвинтівку конструкції «Мосіна» зразку 1891/1930 років, калібру 7,62 мм, що виготовлена промисловим способом, укомплектовану ложем саморобного способу виготовлення, для стрільби придатну, за місцем власного проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 16 лютого 2023 року, тобто до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції в ході санкціонованого слідчим суддею обшуку.

З урахуванням наведеного, 24 лютого 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою причетність до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Окрім визнавальних показів самого підозрюваного, його вина у скоєному повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку від 16 лютого 2023 року, проведеного за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого вилучено вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові речовини; висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/103-23/1837-БЛ від 22.02.2023; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

Підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійних доходів не має, за місцем проживання характеризується посередньо, тісних соціальних зв`язків немає. За таких обставин постає необхідність у застосуванні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки лише вказаний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, особиста порука, застава, не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, немає джерел доходу, відсутня особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, з метою уникнення покарання може схиляти свідків до зміни наданих ними показань шляхом їх залякування чи іншого примусу (жоден із свідків у судовому засіданні не допитувався).

Посилаючись на викладені обставини, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду; не відлучатися з населеного пункту с. Боровне Камінь-Каширського району Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.

Слідчий ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали повністю.

Підозрюваний ОСОБА_5 не погодився з клопотанням слідчого та просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зважити на повне визнання вини у скоєному.

Захисник ОСОБА_6 також вважає запропонований стороною обвинувачення запобіжний захід надто суворим та просить застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який повністю забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши додані до клопотання матеріали та дослідивши докази, зібрані під час досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів, які доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, зокрема протокол обшуку від 16 лютого 2023 року, що проведений за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого вилучено вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові речовини; висновок судової експертизи зброї №СЕ-19/103-23/1837-БЛ від 22.02.2023; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також інші докази, зібрані в ході досудового розслідування.

На основі перелічених вище доказів 24 лютого 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, а саме у носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу та у незаконному ремонті вогнепальної зброї.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, винуватість у скоєнні яких підозрюваний визнає, на думку слідчого судді є наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 все ж може переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас прокурором та слідчим при розгляді цього клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам.

Так, ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у скоєному визнав повністю, органом місцевого самоврядування характеризується позитивно, проживає з дружиною, що в сукупності свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваного за місцем постійного проживання, а тому слідчий суддя вважає, що запобіжний захід, передбачений ст. 179 КПК України, у виді особистого зобов`язання здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена прокурором при розгляді цього клопотання.

З урахуванням зазначеного, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, суд відмовляє в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 та застосовує до останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 176, 177, 179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оленине, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000035;

- не відлучатися з населеного пункту с. Боровне Камінь-Каширського району Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи, навчання;

- утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні.

Обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді, покладаються на підозрюваного ОСОБА_5 строком на 1 (один) місяць, до 28 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1