ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 січня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 521/20762/21-к щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у тому числі:

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 13.11.2020 за ч.1 ст.121, ч.2 ст.190, ч.1 ст.187 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років та 9 місяців,

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.11.2021 за ч.1 ст.309 КК України з призначенням покарання у вигляді 1 року обмеження волі, з випробуванням на 2 роки,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку жовтня 2021 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння майном невизначеного кола осіб шляхом обману, діючи умисно, за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет», з метою пошуку потенційних потерпілих, розмістив оголошення на сайті «OLX.ua» про надання допомоги в оформленні посвідчення водія та відкритті відповідних водійських категорій.

В подальшому, потерпілий ОСОБА_8 , побачивши зазначене оголошення на сайті «OLX.ua», почав листування з ОСОБА_7 через застосунок «Telegram», в ході якого останній, з метою введення потерпілого ОСОБА_8 в оману для подальшого отримання грошових коштів, повідомив потерпілому про те, що за грошову винагороду в розмірі 300 доларів США він зможе допомогти в отриманні посвідчення водія категорії «С», «Е» з правом керування вантажними транспортними засобами з причепом, при цьому не маючи наміру реалізовувати свої зобов`язання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 09 жовтня 2021 року о 09 годині, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_8 біля магазину «Метро», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29, де в подальшому отримав від потерпілого грошові кошти у сумі 300 доларів США та посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24.06.2021 на ім`я ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_8 направились до ТСЦ №5142 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області, де ОСОБА_7 запропонував потерпілому очікувати виклику працівником сервісного центру, а сам, не маючи наміру реалізовувати свої зобов`язання, покинув приміщення регистраційно-сервісного центру, таким чином отримавши можливість розпорядитися отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми противоправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 300 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України, станом на 09.10.2021 становить 7 884 гривні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив про повне визнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні та пояснив суду, що раніше він вже надавав послуги громадянам з відкриття категорій по водійським посвідченням, оскільки має знайомих в реєстраційних органах. Він розміщував оголошення в мережі Інтернет з цього приводу та це було його засобом заробітку. Приблизно у жовтні 2021 року, біля гіпермаркету «Метро» на 6-му кілометрі Овідіопольської дороги у м. Одесі він зустрівся з чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , який до цього дзвонив йому за оголошенням, з яким він домовився оформити водійське посвідчення за два дні. Він планував зробити це через автошколу, але йому повідомили, що час очікування буде складати тиждень. Він передав знайомому працівнику реєстраційного центру надані чоловіком грошові кошти у сумі 200 доларів США, 2500 гривень та надав раніше отримане від ОСОБА_9 посвідчення водія, після чого повідомив йому, що треба очікувати тиждень та пройти курси. Нікіта не погодився на це та став вимагати повернути йому надані раніше гроші. Однак, повернути отримані кошти він не міг, оскільки вони вже «були в роботі» та треба очікувати тиждень. Нікіта повідомив, що очікувати він не буде та звернеться до правоохоронних органів. Через декілька днів після цього до нього прибули працівники поліції та він разом з ними приїхав до Малиновського відділу поліції, де надав покази. Умислу на привласнення отриманих 300 доларів США він не мав та не переховувався, телефон не вимикав.

На запитання учасників судового розгляду обвинувачений додатково пояснив, що він лише виконував роль посередника з надання таких послуг та заробляв з кожного клієнта 50 доларів США. Про те, що це було корупційною схемою, він не знав, оскільки його впевнили, що все офіційно та з залученням автошколи. Також він не знав і не розумів, що особа, яка до нього звернулась, не має відповідних навичок та документів для відкриття категорії «С», яка б дозволяла керувати вантажним транспортним засобом. Окрім цього, обвинувачений повідомив, що, як йому пояснили, після внесення отриманих коштів до сервісного центру, особа цього органу повинна була вирішити питання з автошколою з приводу проходження курсів з підготовки, складання іспиту з керування транспортним засобом та отримання водійського посвідчення з відповідною категорією. Передати отримані грошові кошти у сумі 300 доларів США обвинувачений повинен був працівнику автошколи на ім`я ОСОБА_10 . Саме ця особа повідомила йому, що оперативно вирішити питання відкриття певної категорії немає можливості.

Під час судового розгляду, проведеного з дотриманням принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, судом були досліджені докази, джерелом яких були показання потерпілого, процесуальні документи.

Допитаний у суді потерпілий ОСОБА_8 суду повідомив, що події мали місце восени 2021 року, точну дату він не пам`ятає. В зв`язку із тим, що йому було офіційно необхідно отримати посвідчення водія категорій «С» та «Е» в найкоротший термін задля отримання можливості виїхати за кордон та в подальшому працевлаштуватись там, він почав шукати в мережі Internet осіб, які надають послуги у швидкому отриманні посвідчені водія. Так він познайомився з обвинуваченим через оголошення на сайті «ОLX», де останній пропонував допомогу в отриманні водійських посвідчень з відкриттям категорій «С» та «Е» у короткий термін. Він розпочав з обвинуваченим листування у застосунку «Telegram», під час якого обвинувачений повідомив йому, що зможе допомогти у відкриті категорій «С» та «Е» і все буде офіційно. Вони зустрілись біля гіпермаркету «Метро» за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29, точну дату він не пам`ятає. Грошова сума вже була оговорена заздалегідь, тому ОСОБА_7 лише уточнив з приводу валюти, на що він повідомив, що надасть долари США. Тоді ОСОБА_7 повідомив, що потрібно обміняти 100 доларів США на гривні, після чого вони разом зайшли до гіпермаркету «Метро», де обміняли вказані грошові кошти. ОСОБА_8 поклав усі гроші разом з його посвідченням водія до своєї сумки. Потім вони вдвох зайшли до приміщення сервісного центру. ОСОБА_7 пройшов до якогось кабінету та коли вийшов, повідомив, що треба чекати, поки його покличуть. Потім обвинувачений повідомив, що в нього ще є робота, та пішов з сервісного центру. Він чекав близько 4-4,5 годин у приміщенні сервісного центру що його покличуть. Потім ОСОБА_7 повідомив йому, що треба чекати до завтра, на що він відповів, що їде додому та нехай ОСОБА_7 самостійно вирішує це питання. Після цього ОСОБА_7 у той же день, близько 13 години, видалив їх з потерпілим листування у мережі «Telegram» та зник, встановити зв`язок з ним потерпілому не вдалось.

Крім показів потерпілого, судом були досліджені інші докази обвинувачення, а саме:

- витяг з ЄРДР № 0000099 від 18.11.2021;

- протокол прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 09.10.2021;

- протокол огляду від 22.11.2021 з додатками 16 аркушах, предметом якого є скріншоти листування ОСОБА_8 з ОСОБА_7 ;

- протокол пред`явлення потерпілому особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2021;

- протокол огляду оптичного диску від 22.11.2021 з додатком;

- заява ОСОБА_7 про добровільну видачу посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було видане 24.06.2021 ТСЦ 5942 на ім`я ОСОБА_8 ;

- протокол огляду посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було видане 24.06.2021 ТСЦ 5942 на ім`я ОСОБА_8 , з додатком.

В зв`язку із узгодженою позицією учасників судового засідання щодо існування речових доказів та недоцільності їх огляду у судовому засіданні, суд обмежив дослідження цих речових доказів вивченням відповідних постанов органу досудового слідства про визнання речей та документів речовими доказами, а також ухвали слідчого судді про накладення на ці речові докази арешту.

Суд надає оцінку наявним доказам у провадженні, з урахуванням часу їх отримання, процесуального порядку їх отримання та обставин за якими їх було отримано, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи перелічені докази сторони обвинувачення, суд визнає ці докази належними, оскільки вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Оскільки вищевказані докази обвинувачення були отримані у порядку, встановленому процесуальним кодексом, без порушення норм процесуального закону та без порушення прав і свобод людини, суд визнає ці докази допустимими.

Судовий розгляд даного кримінального провадження, був проведений відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності. Діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих /розшукових/ дій для встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган.

Судом врахована також практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, згідно яких Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Аналіз вищенаведених показів потерпілого та досліджених письмових доказів, у їх сукупності, дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні шахрайських дій випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого у судовому засіданні доведена повністю.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого в вчиненні шахрайства ґрунтуються перш за все на прямих доказах, якими є покази потерпілого та протокол огляду скріншотів листування ОСОБА_8 з ОСОБА_7 .

Оцінюючи показання потерпілого на предмет їх достовірності, суд виходить з того, що події потерпілий сприймав особисто, показання в суді він надавав с усвідомленням своєї відповідальності за надання завідомо неправдивих показань, показання він надавав вільно, послідовно, логічно, без ознаків нещирості, на питання учасників судового засідання відповідав категорично. Суд також вважає, що показання потерпілого ОСОБА_8 співвідносяться з іншими доказами, визнаних судом належними та допустимими.

Крім того, суд вважає, що покази потерпілого не спростовані стороною захисту, та вважає що стороною захисту не надано будь-яких даних, які б негативно впливали на репутацію потерпілого чи свідчили про наявність неприязних відносин між ним та обвинуваченим, тобто були підставою для оговору обвинуваченого.

Разом із цим, суд приймає до уваги, що обвинуваченим, під час судового розгляду не надано розумних пояснень про причини оговору його потерпілим.

Проаналізувавши доводи обвинуваченого про вчинення дій без наявного злочинного умислу, суд не вбачає в них будь-яких обґрунтованих даних, які б спростовували встановлені судом обставини чи свідчили про неналежність доказів сторони обвинувачення, які були прийняті судом до уваги при вирішення питання про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні шахрайства.

Оцінюючи позицію обвинуваченого, який фактично заперечував вчинення ним злочину при викладених в обвинувальному акті обставинах, суд сприймає таку позицію обвинуваченого як спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Заволодіння чужим майном шляхом обману, яке вчинене ОСОБА_7 повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 50, 65 КК України, зокрема враховує те, що призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути необхідним та достатнім для виправлення і попередження нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів. При цьому суд враховує, що ОСОБА_7 вчинив новий умисній злочин в період непогашеної судимості за вчинення злочину проти здоров`я особи.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину, відсутність обставин, що пом`якшують покарання і наявність обставини, що обтяжує покарання, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливо лише в умовах позбавлення волі.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України, судом не встановлено.

Судом був прийнятий до розгляду цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення суми спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 7 884 гривень та спричиненої моральної шкоди у розмірі 2 116 гривень.

В обґрунтування позовних вимог цивільний позивач зазначив, що внаслідок скоєних відносно нього шахрайських дій, він поніс матеріальну шкоду на суму зазначену ним у позовній заяві та моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав в зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього з боку винної особи.

Цивільний відповідач ОСОБА_7 позовні вимоги визнав повністю,

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачами матеріальною шкодою, суд керується положеннями п.1, 2 п.п.1, п.3 ст.22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_8 доведена повністю.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача і понесеною позивачем ОСОБА_8 моральною шкодою, суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.

У відповідністю до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності її вини.

У судовому засіданні підстави позову і вина відповідача у заподіянні моральної шкоди злочинними діями доведена вищенаведеними доказами в їх сукупності.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, приймає до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, майновий стан відповідача, ступінь вини обвинуваченого в заподіянні моральної шкоди та позицію відповідача щодо заявлених вимог.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 суму в розмірі 7 884 гривень у якості компенсації за заподіяну матеріальну шкоду та суму у розмірі 2 116 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.11.2021 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 06.01.2023 року

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позовні вимоги ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 суму в розмірі 7 884 гривень у якості компенсації за заподіяну матеріальну шкоду та суму у розмірі 2 116 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Речові докази:

- оптичний диск CD-RW зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ім`я ОСОБА_5 - повернути власнику.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_13