У Х В А Л А

іменем України

07 березня 2023 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якому вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

06.03.2023 слідчий СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 12.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Борки Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, працює на Зміївській ТЕС ПАТ "Центренерго", з 08.03.2022 проходить військову службу, має звання солдат та займає посаду стрільця 3 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, за наступних обставин:

08.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69 від 25.02.2022 ОСОБА_5 призваний до лав Збройних Сил України. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 40 від 08.03.2022 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_5 призначений на посаду стрільця третього відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно книги видачі зброї та боєприпасів ІНФОРМАЦІЯ_4 розпочатої 14.07.2020 за солдатом ОСОБА_5 на час проходження служби закріплено автомат "АК-74", калібру 5,45 мм, № НОМЕР_1 та видано бойові патрони калібру 5,45 мм в кількості 120 шт.

Відповідно до вимог статей 3, 27, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість, також кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до статей 21, 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці мають право застосовувати зброю - для захисту свого здоров`я і життя, здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу. Застосуванню зброї повинно передувати попередження про намір застосувати зброю і постріл у гору. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Відповідно до пункту 14 "Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України", затвердженої наказом Міністра оборони України 29.06.2005 № 359, забороняється: безпідставно спрямовувати зброю у бік людей, тварин, транспорту, будинків, інших будівель, споруд; тримати палець на спусковому гачку без необхідності. За необхідності стрілецька зброя має бути спрямована на поверхню, яка зможе прийняти кулю (у землю, стовбур дерева, кулевловлювач), або вгору під кутом 45-60 градусів.

Відповідно до пунктів 33, 52 "Настанови зі стрілецької справи 5,45 мм автомати Калашнікова та 5,45 мм ручні кулемети Калашнікова", затвердженої наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, якщо не буде негайно відкрито вогонь, то необхідно поставити перевідник на запобіжник. Автомат (кулемет) знімається із запобіжника лише перед заряджанням і перед стрільбою.

Відповідно до вимог статей 20, 21, 22, 22-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними або якщо через обставини застосування інших заходів є неможливим.

Порушуючи вимоги указаних вище нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, всупереч охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Станом на травень-червень 2022 року солдат ОСОБА_5 у складі роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ніс службу та постійно проживав на блокпості, розташованому на автодорозі між АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , де виконував обов`язки щодо перевірки транспортних засобів, громадян, які проходять крізь нього, а також блокування дороги з метою припинення її подальшого використання.

11.06.2022 після 21:00 години ОСОБА_5 , з дозволу безпосереднього свого начальника - командира третього взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенанта ОСОБА_8 , у вечірній час перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, близько 21:25 години, перебуваючи у приміщенні кухні своєї квартири, ОСОБА_5 почув гучні звуки, які, як йому здалося, були схожі на постріли із вогнепальної зброї, після чого він вийшов на балкон з метою дізнатися про події які відбувались. На подвір`ї будинку, поруч із під`їздом №3, ОСОБА_5 побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_9 , який, на його думку, порушував громадський порядок, оскільки кричав, стукав у двері будинку тощо, чим зачіпав інтереси місцевих мешканців, з приводу чого зробив йому зауваження та наказав припинити вказані дії.

У свою чергу, ОСОБА_9 , бажаючи показати свою зневагу до ОСОБА_5 висловився на його адресу нецензурною лайкою. Одразу після цього, будучи обуреним на образливі слова у свою адресу, солдат ОСОБА_5 взяв закріплений за ним автомат АК-74 № НОМЕР_1 , споряджений бойовими патронами калібру 5,45 мм в кількості 30 шт., та вийшовши на вулицю, підійшов від під`їзду №2 до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , де продовжував перебувати ОСОБА_9 , і наказав останньому покинути територію двору. Однак, ОСОБА_9 відмовився залишити прибудинкову територію та повторно висловився на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою.

Того ж дня близько 21:30 години, будучи обуреним, що ОСОБА_9 здійснив образливі дії, у ОСОБА_5 раптово виник умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Діючи з прямим умислом, направленим на позбавлення життя ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи всупереч вимог статей 11, 16, 21, 22, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, додатку № 6 до пункту 2.5 "Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин", введеного у дію наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України № 44 від 01.04.2009, пунктів 33, 52 "Настанови зі стрілецької справи 5,45 мм автомати Калашнікова та 5,45 мм ручні кулемети Калашнікова", пункту 14 "Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України", ОСОБА_5 перевів запобіжник автомата для стрільби автоматичною чергою та здійснив постріл автоматичною чергою, а саме трьома патронами калібру 5,45 мм з закріпленої за ним зброї - автомату АК-74 № НОМЕР_1 , на дистанції впритул до шиї ОСОБА_9 , чим спричинив ОСОБА_9 , відповідно до висновку експерта (судово-медична експертиза ексгумованого трупу) №08-67/2022 від 30.12.2022 року, тілесні ушкодження у вигляді рани (дефекту шкіри шиї 6x5,5x3,5 см) у середньому відділі шиї ліворуч по переднє боковій його поверхні, осколкових переломів дуг ліворуч 4-го і 5-го шийних хребців, трьох ран на задній поверхні шиї, що рановими каналами сполучаються із ділянками переломів шийних хребців, дефіциту м`яких тканин в ділянці рани передньої поверхні шиї, розтрощення м`яких тканин в переднє лівому навколо хребцевому просторі на рівні 3-6 шийних хребців, в результаті чого смерть ОСОБА_9 настала на місці. Причиною смерті ОСОБА_9 стали наскрізні кульові поранення шиї, при цьому існує прямий причинний зв`язок між цією травмою і настанням смерті ОСОБА_9 .

11.01.2023 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 12.01.2023 року підозрюваному ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави на строк до 11.03.2023.

Крім того, постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Об`єднаних сил від 02.03.2023 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 11.04.2023.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення слідчий у клопотанні посилався на відомості протоколів слідчих дій, а саме огляду місць подій, допиту потерпілої, свідків, слідчого експерименту, висновку судово-медичної експертизи, висновку судової молекулярно-генетичної експертизи, висновку судово-балістичної експертизи, висновку комісійної судової медичної експертизи. Тобто, матеріали кримінального провадження, а також інші належні та допустимі докази, свідчать про необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 : може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки проходить військову службу та в будь-який час частина може змінити місце свого знаходження; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню, а саме вчинити самокалічення або симулювати хворобу, або підробити документи, щоб не перебувати в умовах ізоляції; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, на думку слідчого, є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме вагомих доказів підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, стану здоров`я, та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, через проходження військової служби підозрюваним, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, вважав, що запобіжний захід щодо ОСОБА_5 необхідно продовжити у виді тримання під вартою.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР № 0000147 від 12.06.2022; повідомлення про підозру від 11.01.2023; зазначених у клопотанні доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, документів, що містять відомості про особу підозрюваного, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проходить військову службу у воєнний час.

На думку слідчого, більш м`який із запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, тому вважав, що є підстави для продовження строку тримання під вартою.

Крім того, на електронну адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу.

На обґрунтування клопотання зазначив, що ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, інших осіб, відсутні, а запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту може в повному обсязі забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та унеможливлювати всі ризики, що передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, сторона захисту не згодна, з правовою кваліфікацією цього діяння, оскільки стороною обвинувачення не було встановлено умислу на позбавлення життя потерпілого, а навпаки докази у кримінальному провадженні свідчать про необережність в цьому випадку.

Також, на підтвердження відсутності ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, вказав, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , де мешкає разом з дружиною ОСОБА_10 та її неповнолітньою дитиною ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яких він і утримує. Підозрюваний ОСОБА_5 має на утриманні похилих батьків, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, під час досудового розслідування прибував за кожним викликом.

На підставі викладеного, захисник ОСОБА_6 вважав, що є підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, із забороною цілодобово залишати житло.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання про продовження строку трамання під вартою, проти клопотання захисника заперечували.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просили відмовити у клопотанні слідчого та наполягали на задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з підстав, викладених у клопотанні захисника.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час судового розгляду просив задовольнити клопотання захисника та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, зобов`язався виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та пояснив, що бажає всіляко сприяти, а не перешкоджати розслідуванню.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1, пунктом 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частин 1, 3 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно статті 199 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до постанови керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Об`єднаних сил від 02.03.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 11.04.2023.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду від 12.01.2023 у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 11.03.2023.

У вказаній ухвалі зазначено, що окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим та прокурором у клопотанні, а саме: підозрюваний може переховування від органів досудового розслідування та суду; протиправного впливу з боку підозрюваного на потерпілого, свідків, які можуть бути зацікавленими у результатах кримінального провадження.

Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_5 на цей час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років.

Неможливість закінчити досудове розслідування в межах строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтована, зокрема, необхідністю закінчення експертних досліджень, додаткового допиту підозрюваного.

Оскільки строк досудового розслідування продовжено, прокурор вправі вимагати продовження дії застосованого у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу на строк до 11.04.2023, тобто в межах продовженого строку досудового розслідування.

Таким чином, у кримінальному провадженні є достатньо відомостей, які вказують на наявність одного із зазначених у клопотанні ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує один з ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на який вказується у клопотанні.

Водночас, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, слідчий суддя врахував сталу практику ЄСПЛ щодо зменшення ризиків зі спливом часу з моменту вчинення кримінального правопорушення та застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_5 підозрюється у злочині, вчиненому 12.06.2023, проте з цього часу він не вчинив будь-яких дій та не виявив намірів переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

На час застосування запобіжного заходу була наявна потреба допитати свідків та потерпілого, щодо яких, за твердженням сторони обвинувачення, підозрюваним міг чинитися тиск.

Після застосування запобіжного заходу, у порядку ст. 225 КПК України, допитана свідок ОСОБА_12 , яка була безпосереднім очевидцем події, а також допитані слідчим нові свідки, що прибули до місця події безпосередньо після події. Отже, ризик впливу на свідків мінімізований.

Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Під час розгляду враховано відомості про підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки за постійним зареєстрованим місцем проживання, має у власності житло, з 12.01.2023 перебуває в умовах ізоляції, тобто на цей час усунутий від виконання обов`язків військової служби, в тому числі і щодо володіння зброєю, характеризується в цілому позитивно.

При цьому, неможливість здійснювати виконання обов`язків військової служби з використанням зброї значно знижує ризик повторного злочину.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

За таких обставин, для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, та забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків необхідним і достатнім є запобіжний захід - домашній арешт із забороною покидати місце проживання цілодобово.

Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на підозрюваного ОСОБА_5 належить покласти обов`язки: прибувати до слідчого відділення відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, до прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття; носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 199 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Відмовити у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .

2. Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

3. Змінити у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на цілодобовий домашній арешт та негайно звільнити його з під варти в залі суду.

3. Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати до слідчого відділення відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, до прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття; носити електронний засіб контролю.

5. Строк дії ухвали - до 11 квітня 2023 року, в межах строку досудового розслідування, передбаченого статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України.

6. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1