ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 646/510/20

провадження № 51-5613км21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_4.,

суддів ОСОБА_5., ОСОБА_6.,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7.,

прокурора ОСОБА_8.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженої

ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_9 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002487, за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 ), такої, що не має судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК.

Постановлено стягнути з засудженої ОСОБА_1 на користь потерпілої

ОСОБА_2 3000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Як визнав встановленим суд, 06 жовтня 2019 року близько 22:20 ОСОБА_1 , діючи у групі з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, у громадському місці - в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» на АДРЕСА_2, грубо порушуючи громадській порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно почали виражатись нецензурною лайкою на адресу продавця ОСОБА_2 , яка вказала на неможливість продажу нею будь-яких товарів у зв`язку із закінченням роботи магазину та просила покинути приміщення. При виході з магазину особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно завдала потерпілій кулаком правої руки удар по обличчю та почала хапати її руками за плече та руку. Після цього, в ході триваючої словесної перепалки, ОСОБА_1 безпричинно завдала потерпілій удар скляною пляшкою по голові. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_1 та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_2 були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 залишені без задоволення, а вирок місцевого суду - без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник та засуджена порушують питання про скасування судових рішень та закриття кримінального провадження.

На обґрунтування своїх вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, зазначають, що конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник з неприязні, а тому в діях останньої відсутній склад злочину, передбаченого ст. 296 КК. Вказують, що в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_1 покладені недопустимі докази сторони обвинувачення. Так, у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та протоколі огляду зазначена адреса

АДРЕСА_2 , тоді як магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де відбувалася подія, розташований на АДРЕСА_3 ; стороні захисту не відкривався витяг з ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК; слідчим безпідставно винесено постанову про перекваліфікацію дій ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 125 на ч. 2 ст. 296 КК; заяву від потерпілої було отримано 06 жовтня 2019 року, проте відомості до ЄРДР внесені

10 жовтня 2019 року, що свідчить про допущені порушення під час внесення відомостей до ЄРДР; слідчий експеримент з потерпілою проведений за відсутності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , без їх повідомлення; висновки експертів є незаконними, складені зацікавленим експертом. Звертають увагу на те, що органами досудового розслідування порушені строки, передбачені ст. 219 КПК. Також зазначають, що місцевим судом було порушено право на захист

ОСОБА_1 . Не погоджуються з вироком в частині задоволення позовних вимог потерпілої. Крім того стверджують, що апеляційна інстанція на зазначені порушення увагу не звернула, не надала вичерпних відповідей на доводи апеляційної скарги, залишила поза увагою клопотання сторони захисту про дослідження та долучення доказів і закриття кримінального провадження. Вважають судові рішення незаконними й необґрунтованими.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала касаційну скаргу частково, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

У касаційній скарзі, окрім іншого, захисник та засуджена наводять доводи стосовно порушення органами досудового розслідування строків, передбачених ст. 219 КПК.

У зв`язку із цим колегія суддів зазначає про таке.

Частиною 1 ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, зокрема, убачається, що, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

За правилами ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, захисник ОСОБА_9. у суді апеляційної інстанції подав заперечення на апеляційну скаргу потерпілої, до яких, зокрема, долучив клопотання про долучення доказів та закриття провадження. Зазначені документи долучені апеляційним судом до матеріалів справи. Як у запереченнях, так і клопотанні сторона захисту послалася на порушення органами досудового розслідування строків, передбачених ст. 219 КПК, а також просила закрити кримінальне провадження, в тому числі з підстав, передбачених п. 10 ч. 1

ст. 284 КПК.

Як свідчить технічний запис, у судовому засіданні захисник ОСОБА_9. під час висловлення доводів на підтримку апеляційної скарги ОСОБА_1 , звернув увагу на допущені, на його думку, порушення ст. 219 КПК, в той же час просив закрити кримінальне провадження за відсутності події кримінального правопорушення з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Колегія суддів ураховує те, що в апеляційній скарзі сторона захисту не зазначала про порушення строків, визначених ст. 219 КПК, а перегляд судових рішень суду першої інстанції, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 404 КПК, апеляційний суд здійснює в межах апеляційної скарги.

Разом із тим, згідно приписів ч. 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційний вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Крім того, за правилами ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Виходячи з наведених положень закону, згадане твердження сторони захисту мало бути перевірене апеляційним судом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що касаційним судом було вжито заходів задля перевірки доводів сторони захисту в касаційній скарзі стосовно порушень з боку органів досудового розслідування вимог ст. 219 КПК (ухвала суду касаційної інстанції від 08 вересня 2022 року).

З наданих захисником ОСОБА_9 документів убачається, що повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів було складено слідчим 09 грудня 2019 року. Проте, документ, з якого б було видно, коли саме зазначене повідомлення було надіслано або безпосередньо вручено стороні захисту, а також протокол, складений за результатами виконання органами досудового розслідування вимог ст. 290 КПК, захисником не наданий і в матеріалах справи відсутній. Водночас, як свідчать матеріали кримінального провадження, обвинувальний акт у ньому складений 11 січня 2020 року, а направлений до місцевого суду, як видно з супровідного листа - 27 січня 2020 року.

Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

На стадії завершення досудового розслідування дії слідчого і прокурора, передбачені статтями 290 - 293 КПК (повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів, складення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, їх затвердження, вручення стороні захисту, а також направлення до суду) мають бути вчинені в межах визначеного процесуальним законом строку досудового розслідування (ст. 219 КПК).

У цей строк не включається, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК. При цьому строк досудового розслідування обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, до моменту закінчення ознайомлення з ними.

День направлення або безпосереднього вручення стороні захисту зазначеного повідомлення, має рахуватися у строк досудового розслідування (ст. 219 КПК, висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений у постанові від 24 жовтня 2022року в справі № 216/4805/20, провадження № 51-4684 кмо 21).

Отже, оскільки касаційний суд позбавлений можливості перевірити зазначені доводи касаційної скарги, враховуючи те, що питання недотримання органами досудового розслідування вимог ст. 219 КПК порушувалося стороною захисту перед апеляційним судом, а також з огляду на приписи ч. 2 ст. 404 та ст. 417 КПК, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати наведене, здійснити апеляційний розгляд відповідно до положень статей 404, 405 КК та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Оскільки ухвала апеляційного суду скасовується з підстав, передбачених п. 1 ч. 1

ст. 412 КПК, інші доводи касаційної скарги засудженої та захисника не перевіряються.

Таким чином, касаційна скарга сторони захисту підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6