УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
22.11.2022 м. Бар Вінницької області

Слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Барського районного суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 від 20.11.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бурдей Кіцманського району Чернівецької області, українець, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, військово-службовець по мобілізації, знаходиться у відпустці терміном 12 діб з 12.11.2022 по 23.11.2022, не одружений, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 ,
УСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Клопотання обґрунтоване тим, що 20.11.2022 близько 01:50, перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, дістав зі столу розкладний ніж, підійшов до ОСОБА_8 та на ґрунті конфлікту, який виник раптово, умисно наніс один удар ножем у область живота зліва, унаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. Відповідно до даних довідки, виданої лікарем КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради ОСОБА_9 від 20.11.2022, ОСОБА_8 , перебуває на лікуванні у відділенні КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради з діагнозом: стан після операції з приводу ножового поранення черевної порожнини. Відповідно до пп. а, п. 2.1.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.2015, однією з ознак тяжких тілесних ушкоджень є небезпека для життя. Відповідно до пп. «к», п. 2.1.3 вказаних Правил, однією з ознак тілесних ушкоджень, що небезпечне для життя ушкодження живота, котрі проникли в черевну порожнину, у тому числі і без ушкоджень внутрішніх органів. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження.
20.11.2022 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.
21.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, тому, на думку слідчого, обрання більш м`якого запобіжного заходу сприятиме переховуванню від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні насильницького злочину, що свідчить про те, що він у подальшому може незаконно впливати на потерпілу, свідків, що у свою чергу відповідно до діючого кримінального законодавства кваліфікується як злочин, тобто ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.
У клопотанні зазначено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, ураховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, міру можливого покарання, особу підозрюваного, його соціальні зв`язки.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, оскільки підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри його причетності до вчинення кримінального правопорушення та ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути покарання, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що він визнає свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, зазначив, що взяв ніж і спричинив тілесне ушкодження Меретіній Л. Не зазначив про причини такого вчинку, та наявність його необхідності.
На запитання слідчого судді щодо наявності тілесних ушкоджень на обличчі підозрюваного, останній пояснив, що не бажає повідомляти хто та за яких обставин спричинив йому тілесні ушкодження. Запевнив слідчого суддю, що вони отримані не від працівників поліції, ставлення яких є ідеальним. Додатково зазначив, що «якщо потерпіла не має до нього претензій, то і він не буде». Щодо вирішення клопотання поклався на думку слідчого судді.
У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 вказав, що вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необґрунтованим та безпідставним. Пояснив, що його підзахисний визнає свою причетність до кримінального правопорушення, просив урахувати, що кримінальне правопорушення ОСОБА_10 вчинив одразу після смерті дружини, отже перебував у стані хвилювання. Крім того, під час події щодо нього були неправомірні дії з боку ОСОБА_11 та її чоловіка, про що захист звернувся до поліції та внесено відповідне повідомлення до ЄРДР. Захист також повідомив, що підозрюваний має послідовну визнавальну позицію крім визнання причетності, підозрюваний намагається допомагати потерпілій з лікуванням. Потерпіла передала заяву про те, що ОСОБА_12 оплачує лікування, вона не має матеріальних претензій та просила не застосовувати до ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Оскільки підозрюваний має послідовну позицію щодо визнання причетності до вчинку, відшкодував шкоду, то захисник вважає, що відсутній ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків. Крім того, захисник заперечив відсутність у підозрюваного соціальних зв`язків підозрюваний доглядає стареньку матір, має сестру. Також захисник просив урахувати, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, який здійснює захист держави на передовій, раніше не судимий, порядна людина, та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На запитання слідчого судді підозрюваний пояснив, що зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_14 він мешкав у своєму будинку по АДРЕСА_1 , а мама мешкає та мешкала з сестрою Мегери, яка також мешкає у с. Митки. З сестрою мають нормальні стосунки.
На підтвердження обставин, на які посилався захисник, ним було надано відпускний лист, дані якого підтверджують те, що ОСОБА_15 надано відпустку за сімейними обставинами, та заяву, що виконана від імені потерпілої. На підтвердження інших обставин не було надано доказів, захист не подавав клопотання про витребування документів чи допит свідків.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, дослідивши клопотання та документи, що долучені до нього, дійшов такого висновку.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оскільки сторона захисту не заперечувала обґрунтованість підозри, з урахуванням пояснень ОСОБА_5 у судовому засіданні, даних копій матеріалів клопотання, що були досліджені під час судового засідання, слідчий суддя вважає підозру обґрунтованою.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, ураховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007, п. 48), відповідно до якої поняття «обґрунтована підозра» - означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу у сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій відповідно до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та оцінці під час розгляду кримінального провадження по суті.
Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
За вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, що передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
На виконання вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, оцінюючи, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, слідчий суддя виходить з такого.
Наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання та затягування строків досудового розслідування та судового розгляду прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має міцних сталих соціальних зв`язків, є військовослужбовцем, який може переховуватися на непідконтрольній території України, тому за наявності нагоди може залишити межі Барської ТГ, оскільки останнього нічого не стримує.
Викладені обставини частково знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Однак, слідчий суддя вважає необґрунтованим припущенням посилання прокурора на те, що ОСОБА_10 , будучи військовослужбовцем, може переховуватися на непідконтрольній території, оскільки на підтвердження вказаної обставини прокурором не було наведено жодних фактів чи доказів, які б вказували на реальність такого припущення. Також слідчий суддя вважає, що обставини здійснення догляду за матір`ю, що були повідомлені захистом, теж не знайшли свого підтвердження, тому слідчий суддя вважає, що наявні соціальні зв`язки не будуть стримуючим фактором для підозрюваного щодо не залишення меж Барської ТГ, у зв`язку з кримінальним переслідуванням за тяжкий злочин. Тому слідчий суддя вважає ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду реальним.
Наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та йому відомі дані та місця проживання потерпілої та свідків, всі вони мешкають у одному невеличкому селі.
Захист заперечував наявність такого ризику тим, що підозрюваний має сталу позицію щодо визнання своєї вини, він надав відповідні покази, намагається допомагати потерпілій.
Оцінюючи наявність вказаного прокурором ризику, слідчий суддя ураховує таке.
Визнання вини та каяття дійсно нівелює необхідність впливу на потерпілу та свідків, однак, відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, підозрюваний не зв`язаний показаннями, які він надає у ході досудового розслідування, такі показання не можуть бути доказом його вини у ході судового розгляду кримінального провадження по суті. Підозрюваний вправі змінити свої показання у подальшому. Тому сама по собі визнавальна позиція підозрюваного не виключає ризику подальшого впливу на потерпілу та свідків. Поряд з цим під час розгляду клопотання слідчий суддя звернув увагу на те, що у ході судового засідання на запитання слідчого судді щодо наявних на обличчі підозрюваного тілесних ушкоджень, останній пояснив, що не бажає надавати про це пояснення, зазначивши, якщо потерпіла не має до нього претензій, то і він не буде. При цьому, з матеріалів досудового розслідування, що долучені до клопотання, вбачається, що до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 причетний цивільний чоловік потерпілої. Вказане містить ознаки певної домовленості між учасниками, при цьому у слідчого судді відсутні достовірні дані про те, на чому базується вказана домовленість, але очевидно, що вона впливає на процес встановлення істини у кримінальному провадженні.
З огляду на викладені обставини, слідчий суддя вважає ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків доведеним.
Оцінюючи наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на обставини вчинення даного кримінального правопорушення, що встановлені на стадії досудового розслідування, заподіяння тілесного ушкодження із застосуванням насильства, що містить ознаки небезпечного для життя, відсутність у підозрюваного пояснень своєї поведінки, необхідності застосування ножа, слідчий суддя вважає даний ризик доведеним.
Слідчий суддя не враховує під час обрання виду запобіжного заходу стан душевного хвилювання у підозрюваного, що викликаний смертю цивільної дружини, про який зазначав захисник, у зв`язку з відсутністю у кримінальному провадженні та під час судового засідання інших об`єктивних даних про такий стан.
Слідчий суддя вважає, що виконання підозрюваним свого конституційного обов`язку щодо захисту Батьківщини, заслуговує на повагу, однак не нівелює наявні ризики у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, та на які вказував слідчий, прокурор.
На виконання положень ст. 178 КПК України слідчий суддя оцінив у сукупності такі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років); вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного, які дозволяють утримувати його під вартою; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання; посередньо характеризується за місцем проживання.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо слідчий суддя ураховує те, що ОСОБА_5 підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення, що було вчинене із застосуванням насильства, тому, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_5 , тобто з 12:45 20.11.2022.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182-184, 186-187, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Визначити строк дії ухвали 60 днів, який слід обраховувати з 12:45 20.11.2022.
Закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 18.01.2023.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.
Повний текст ухвали складено та проголошено о 08:00 24.11.2022.

Слідчий суддя