Справа: № 148/1934/22
Провадження №1-кс/148/501/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2022 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання заступника начальника СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -
ВСТАНОВИВ:
До Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області 13.11.2022 надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 13.11.2022 біля 17:45 год., невідома особа незаконно заволоділа його автомобілем "КІА Sorento", державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований з заведеним двигуном, навпроти його домогосподарства по АДРЕСА_1 , чим йому заподіяно матеріального збитку.
До ЄРДР внесено відомості за № 0000326 від 13.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
В ході досудового розслідування, а саме 13.11.2022 на відрізку дороги по вул. Прорізній, с. Мазурівка, Тульчинський район Вінницька область, навпроти домогосподарства № 60, виявлено автомобіль "КІА Sorento", державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, який на момент огляду знаходився у відчиненому стані.
У подальшому, з добровільної згоди власника ОСОБА_4 , проведено огляд автомобіля "КІА Sorento", державний номерний знак НОМЕР_1 , в ході якого під час обробки водійської дверки спеціальним порошком, як із зовнішньої так із внутрішньої сторони, виявлені відбитки пальців рук, які відкопійовані на липку стрічку, наклеєні на аркуш паперу та поміщенні до спеціального пакету №7356639, також з керма автомобіля та ручки перемикання передач, за допомогою фланевої серветки, вилучені запахові сліди, які в подальшому загорнуто до фольги та поміщено до спеціального пакету №7356637 і вилучено до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Автомобіль "КІА Sorento", державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_4 також вилучено до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Так, постановою слідчого від 14.11.2022, вилучені об`єкти визнано речовими доказами, які приєднано до матеріалів кримінального провадження.
На думку заступника начальника СВ, є достатньо підстав вважати, що вказані об`єкти мають значення по справі, а саме містять на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, яке вилучено та доставлено до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, як тимчасово вилучене майно, що передбачено ч. 7 ст. 237 та ч. 1 і ч. 2 ст. 167 КПК України.
Заступник начальника СВ у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Власник тимчасово вилученого майна у судове засідання не з`явився.
Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на вищевказане у клопотанні тимчасово вилучене майно, оскільки вони є доказом, які необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на саме сліди пальців рук, які поміщенні до спеціального пакету Національна поліція України №7356639, запахові сліди які поміщенні до спеціального пакету Національна поліція України №7356639, шляхом заборони їх використання і відчуження, залишивши їх на зберіганні в камері зберігання речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на автомобіль марки «КІА Sorento", державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , та після проведення експертиз передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , заборонивши псувати, відчужувати, передавати чи приховувати арештоване майно.
Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.
Виконання ухвали доручити заступнику начальника СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майору поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: