Справа № 362/4719/22
Провадження № 1-кп/362/340/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 28 лютого 2022 року за № 0000557 щодо

ОСОБА_6

ОСОБА_5

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 28, частиною 1 статті 115 КК України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_7 ;

представник потерпілої ОСОБА_8 ;

обвинувачений ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_6 ;

захисник ОСОБА_9 ;

захисник ОСОБА_10 .

Суд установив:

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Прокурор Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від суду, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити новий злочин.

У судовому засіданні прокурор підтримав указане клопотання, просив його задовольнити.

Представник потерпілого також підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також захисники заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

Спільна позиція сторони захисту зводиться до необґрунтованості клопотання прокурора та відсутності відповідних ризиків. Крім того, стороною захисту висловлено зауваження щодо того, що ОСОБА_5 , як військовослужбовець підрозділу Територіальної оборони (ДФТГ) не може належним чином виконувати обов`язки в умовах домашнього арешту, а також щодо доцільності застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Суд установив, що під час досудового розслідування слідчим суддею застосовано та в подальшому продовжено щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з підстав наявності ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме того, що останній може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Що стосується аргументів сторони захисту про необґрунтованість клопотання прокурора та безпідставність обвинувачення, суд зауважує на такому.

На даній стадії судового процесу суд, як суд, установлений законом для розгляду справи по суті, не має права вирішувати такі питання, як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування, яке закінчується спрямуванням обвинувального акту до суду. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в подальшому розгляді справи як такий, що вже надасть відповідні висновки щодо доказів та обґрунтованості підозри, оскільки вони межують з доведенням винуватості, як і передчасно впливають на оцінку доказів та висновків щодо доведення винуватості поза розумним сумнівом, тобто на неупередженість до виходу до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті. Бо оцінка обґрунтованості підзори полягає в оцінці матеріалів кримінального провадження, які відповідають вимогам статті 84 КПК України та дають підстави для ухвалення рішення в порядку статті 94 КПК України.

Більше того, за правилами частини 5 статті 291 КПК України, яка визначає вимоги до обвинувального акту та чіткий перелік документів, які до нього додаються, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Наразі суд лише на стадії підготовчого судового засідання, а отже надання та дослідження доказів на предмет обґрунтованості підозри є неможливим.

Ці висновки також ґрунтуються на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 7, 17, 22, 23, 26 КПК України, якими визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, такий розсуд суду дає обґрунтовані підстави вважати, що положення глави 18 КПК України застосовуються судом під час судового розгляду лише у тій частині, що не суперечать загальним положенням судового провадження.

Тож суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере до уваги лише той факт, що в передбаченому законом порядку, судом установленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є майже незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам, які наведені прокурором у клопотанні, враховуючи пояснення сторони захисту, оцінюючи відомості про особу останнього, наведені ним і захисником у судовому засіданні, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та його незмінності.

Що стосується аргументів прокурора про наявність передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризиків, а саме щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інший злочин, суд зазначає, що відповідно до доданої до клопотання, що розглядається, ухвали слідчого судді, останній констатував відсутність таких ризиків. У судовому засіданні й у клопотанні, що розглядається, прокурор жодним чином не обґрунтував наявності таких ризиків, а тому останні судом не враховуються.

Такого ж висновку суд дійшов в ухвалі від 24 листопада 2022 року у даному кримінальному провадженні.

Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі данні, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.

Разом із цим, враховуючи вищевикладене та відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що він є членом добровольчого формування Ковалівської територіальної громади № 1 Білоцерківського району Київської області, суд вважає належним і достатнім застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що у даному випадку відповідатиме завданням кримінального провадження, визначеним статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особистості обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на викладене клопотання прокурора належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 177-178, 182-183, 194, 196, 314-317, 615 КПК України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити клопотання прокурора частково.

2. Змінити застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який встановити строком на два місяці, тобто до 15 березня 2023 року включно.

3. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за кожним викликом;

- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи (служби).

4. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону з групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 28 лютого 2022 року за № 0000557.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали оголошено 17 січня 2023 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3