ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/5968/21

Провадження № 11-кп/4820/402/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді- доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційні скарги обвинуваченого за ч.2 ст.152 КК України ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2022 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, в силу ст.89 КК України не судимого, ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків - НОМЕР_1 ,

визнано винувати у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 152 КК України і призначено йому покарання у виді шести років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 рахується з 8 лютого 2022 року, зараховано йому в строк відбуття покарання час його знаходження під вартою з 17 серпня 2021 року по 07 лютого 2022 року з розрахунку, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі в сумі 27.992.84 грн.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 19.08.2021 року про накладення арешту на майно, після набрання вироком законної сили, скасовано.

За вироком суду, ОСОБА_6 , близько 22 год. 16.08.2021 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у кімнаті будинку по АДРЕСА_1 , навпроти матері - ОСОБА_8 , без добровільної згоди потерпілої та за для подолання можливого фізичного пору останньої, кулаком лівої руки наніс один удар в область її правого плеча, внаслідок чого остання впала на ліжко. Після цього, лівою рукою притиснув потерпілу до ліжка, ігноруючи її волю та не зважаючи на її активний опір і прохання припинити свої протиправні дії, діючи умисно вчинив з нею дії сексуального характеру, а саме пальцями правої руки вагінально проник у тіло потерпілої ОСОБА_8 . Продовжуючи свої злочинні дії, розвернув потерпілу вздовж ліжка, виліз на неї, лівою рукою притиснув останню до ліжка та ігноруючи її волю, незважаючи на прохання припинити свої дії, з метою подолання активного опору ОСОБА_8 , який проявився в спричиненні подряпин, наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока та умисно вчинив з нею дії сексуального характеру, а саме вагінально проник у тіло потерпілої ОСОБА_8 , з використанням своїх геніталій (статевого члена), таким чином зґвалтував останню.

Внаслідок вказаних протиправних дій спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді одного синяка в області лівої вилиці та одного синяка в області правої вилиці, крововилив під конюктивою лівого ока, двох синяків на задній поверхні лівого та правого ліктьових суглобів та на їх фоні крапкових садин, трьох синяків на внутрішньо-задній поверхні нижньої третини лівого стегна, двох синяків на внутрішньо-задній поверхні нижньої третини правого стегна, одного синяка на задній поверхні лівого стегна, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 152 КК України, яке виразилось у згвалтуванні, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої, вчинене щодо особи, з якою перебуває в близьких відносинах.

Не погоджуючись з вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого закрити, у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 152 КК України.

Вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку апелянта висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні згвалтування грунтуються виключно на показаннях потерпілої ОСОБА_8 , результатах слідчого експерименту за її участю, та показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Проте, жоден із зазначених свідків, допитаних у суді першої інстанції, не були очевидцями кримінального правопорушення, тому такі їх показання не можна безпосередньо вважати такими, що підтверджують доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Крім того, експертизи, проведені у кримінальному провадженні, зокрема судово-медичні експертизи потерпілої ОСОБА_8 і ОСОБА_6 та судово-біологічна експертиза від 23.11.2021 року, не дають підстав для однозначного висновку, а допитані у судовому засіданні лікар ОСОБА_12 , яка брала участь у судово-медичній експертизі потерпілої, та судово-медичний експерт ОСОБА_13 дали показання про те, що за результатами обстеження ОСОБА_8 вони не можуть сказати чи був у потерпілої статевий акт.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_14 просить оскаржуваний вирок скасувати, так як наявні докази у справі не підтверджують його вини.

Стверджує, що мав конфлікт із своєю матір`ю, у вказаний день, але статевих відносин між ними не було, оскільки він проживає з іншою жінкою.

Крім того, пояснення свідків не можуть бути доказами у справі, так як вони не були безпосередніми очевидцями події.

Апелянт не згідний і з висновками експертів, він ніколи не перебував на обліку у психіатра, а зрізані нігтьові пластини не містять клітин полових органів, тому стверджувати, що був статевий акт не має підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно дост.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор або суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій за ч.2 ст.152 КК України, при наведених в вироку обставинах, підтверджуються зібраними у справі та дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.
Доводи в апеляційних скаргах про невинуватість ОСОБА_6 у вказаних діях, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, і є безпідставними.
Так, в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вини не визнав та показав, що близько 22 год. 16.08.2021 року приніс своїй бабусі, з якою проживає його мати - ОСОБА_8 , по АДРЕСА_2 , поїсти та знаходився у неї біля 10-15 хв. Коли вийшов з будинку на вулицю, побачив матір, яка перебувала у нетверезому стані та сказав їй йти в будинок спати і не ходити по селі в такому вигляді. При цьому штовхнув її, від чого вона впала, намагався її підняти з землі, після чого завів матір в кімнату та положив на ліжко, при цьому, декілька раз вдарив її, в кімнаті була присутня бабуся, яка, після перенесеного інсульту, не рухається і не розмовляє, лежала навпроти. Після чого вийшов з будинку і пішов до місця свого проживання. В ранці його затримали працівники поліції, вказаного злочину не вчиняв, мати безпідставно звинувачує його, через неприязні стосунки. Дійсно, в обід, цього ж дня, вживав спиртні напої, близько 50-100 гр. горілки.
Незважаючи на заперечення ОСОБА_6 вчинення цього злочину, його виннуватість підтверджується наступними доказами:
За показаннями потерпілої ОСОБА_8 у вечері 16.08.2021 року, точної години не пам`ятає, прийшов у нетверезому стані син - ОСОБА_6 , вона втекла від нього до сусідки та лягла спати під навісом. Згодом він її знайшов та витягнув за ногу з-під навісу, вдарив кулаком в плече та копняками погнав додому. Коли зайшла до кімнати, по АДРЕСА_2 , сіла на ліжко, щоб не провокувати сина, але той підійшов до неї, штовхнув обома руками в груди, від чого вона впала в поперек ліжка на спину, закинувши ноги догори. ОСОБА_6 , і почав торкатись її статевого органу, після чого пальцями проник у вагіну, завдаючи їй нестерпного болю. Вона почала кричати та просити сина припинити свої дії, мотивуюче дане тим, що вона його мати, при цьому намагалась вирватись та вдарила його. ОСОБА_6 , на її прохання припинити, свої дії, нецензурно відповів їй - «що йому все рівно кого...», при цьому розвернув її вздовж ліжка, сів на неї, вдарив кулаком в обличчя, дістав статевий орган та проник у неї. Від отриманого удару в обличчя у неї почала текти кров, і ОСОБА_6 , який з дитинства боявся виду крові, злякався та втік. Вказані дії, по відношенню до неї, ОСОБА_6 , вчиняв на очах в її паралізованої, після інсульту, матері, яка нічим не могла їй допомогти і лише плакала. Після цього, вона заночувала у сусідки в хліві, а вранці звернулась до сільської ради та повідомила про згвалтування.
Згідно з показанями свідка ОСОБА_15 , близько 8.20 год. 17 серпня 2021 року, до неї, як старости села, звернулась ОСОБА_8 і повідомила, що її побив та згвалтував син, і вона бажає подати заяву. ОСОБА_8 , на її думку, була у стані алкогольного сп`яніння, брудна, у неї був крововилив під лівим оком. Потерпіла проживає зі своєю матір`ю, яка паралізована після інсульту, по АДРЕСА_2 . Сім`я не благополучна, син так як і мати зловживає спиртними.
Свідок ОСОБА_10 підтвердив аналогічні обставини.
Свідок ОСОБА_11 підтвердила, що вранці біля 7.30 год. 17.08.2021 року вийшла у двір і побачила, що в сіннику спить ОСОБА_8 , остання, на її думку була у нетверезому стані, під оком був синець. Вона запитала коли відчиняється сільська Рада і сказала, що син ОСОБА_16 згвалтував їй, після чого пішла.
Крім того, об`єктивно винуватість ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами, які були оглянуті та дослідженні у суді першої інстанції, а саме:
- даними протоколу прийняття заяви про вчинення злочину від 17.08.2021 року від ОСОБА_8 , з якої слідує, що її зґвалтував син ОСОБА_6 , близько 22 год. 16.08.2021 року в с. Абрикосівка, із застосуванням фізичної сили (т.1 а.с.75).
- даними висновків судово-медичного експерта №285 від 22.09.2021 року, № 350 від 29.09.2021 року, відповідно до яких у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: а) двох синяків в області лівої вилиці, правої вилиці, крововиливу під кон`юнктивою лівого ока в усіх відділах, які утворились внаслідок удару тупим твердим предметом - кулаком.
б) двох синяків на задній поверхні лівого і правого ліктьових суглобів та на їх фоні крапкових саден, які утворились внаслідок дії тупих твердих предметів з шорохуватою травмуючою поверхнею.
в) шести синяків на внутрішньо-задній поверхні нижньої третини лівого, і правого стегна, на задній поверхні середньої третини лівого стегна, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею - пальців рук при стисканні, так і при ударах об такі, в тому числі при самообороні.
Вказані тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_8 утворились за умов і в термін, вказаний в обставинах кримінального провадження і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які були відтворені під час слідчого експерименту (т. 1 а.с. 104-105; 111-112).
В суді першої інстанції висновки судово-медичних експертиз №285 від 22.09.2021 року, № 350 від 29.09.2021 року підтвердив судово-медичний експерт ОСОБА_13
- протоколу слідчого експерименту від 24.09.2021 року з потерпілою ОСОБА_8 , відповідно до якого підтверджуються обставини заподіяння останній тілесних ушкоджень, під час згвалтування, близько 22 год. 16 серпня 2021 року, у кімнаті будинку по АДРЕСА_2 , та відеозаписом вказаної слідчої дії (т.1 а.с. 108-110).
- висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 468 від 27.09.2021 року, з якого слідує, що потерпіла ОСОБА_8 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, психічний стан дозволяв та дозволяє розуміти характер і значення вчинених відносно неї дій (т.1 а.с. 146-148).
- висновку експерта № 1663 від 20.08.2021 року, з якого убачається, що у потерпілої ОСОБА_8 не виявлено наявність етилового алкоголю (т.1 а.с. 184).
- висновку судово-медичної експертизи № 286 від 18.08.2021 року, з якого слідує, що у ОСОБА_6 , виявлено тілесне ушкодження на передній поверхні грудної клітки зліва в 2.3 см. нижче лівого соска, що утворились внаслідок дії тупого твердого предмету з ребристою травмуючою поверхнею, нігтем пальця рук, при самообороні, за умов і терміни вказаних в обставинах справи, тобто 16.08.2021 року які відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 185-186).
- висновку експерта № 1664 від 20.08.2021 року, відповідно до якого, у ОСОБА_6 , виявлено наявність етилового(винного) алкоголю в крові -0.82% (т.1 а.с. 188).
- висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 413 від 01.09.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, виявляв такі і на період інкримінованого йому злочину, міг усвідомлювати значення сві ї/ дій та керувати ними, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і на теперішній час, на період інкримінованого йому злочину в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу , крім вищевказаного, не знаходився, примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.с. 189- 191).
- протоколів отримання біологічних зразків для експертизи у потерпілої ОСОБА_8 і підозрюваного ОСОБА_6 (т.1 а.с. 192; 193; 194; 195).
- висновку судово-біологічної експертизи № СЕ-19/102-21/13469-БД від 23.11.2021 року, згідно з яким, в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження, генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на зрізах нігтьових пластин з руки підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкти №№ 13.1, 16.1) збігаються між собою, є змішаними, належать більше ніж одній особі, місять генетичні ознаки зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 205-227).
Наведені показання потерпілої та свідків, зазначені письмові докази, суд обґрунтовано поклав в основу вироку, дав їм оцінку та правильно визнав їх взаємопов`язаними, які у сукупності підтверджують всі обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами зібраними по справі.
Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи захисника та обвинуваченого з приворду того, що потерпіла, з метою помсти, через тривалі неприязні стосунки, обмовила сина в згвалтуванні, так як вони суперечать сукупності об`єктивних, досліджених судом доказів, покладених судом в основу доведеності його вини, які узгоджуються між собою.
Судом дослідженні усі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи.
Ці та інші наведені у вироку докази переконливо свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, у згвалтуванні, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої, вчинене щодо особи, з якою перебуває в близьких відносинах
Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.152 КК України кваліфіковано вірно.
Такі висновки суду щодо оцінки доказів винуватості ОСОБА_6 належним чином обґрунтовані та вмотивовані, а вирок суду відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України.
Порушень процесуального порядку збирання, наведених у вироку доказів, за матеріалами провадження, на що є посилання в апеляційній скарзі, не встановлено, та судом правильно вирішено питання про їх допустимість.
Доводи апеляційної скарги захисника проте, що докази у кримінальному провадженні не мають співвідношення між собою та недостатні для прийняття відповідного процесуального рішення, є безпідставними, оскільки на підтвердження встановлених фактичних обставин, які у повному обсязі відтворюють картину подій та викривають обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, суд першої інстанції обґрунтовано посилається на показання потерпілої та вказаних свідків, які підтверджуються висновками експертиз експертиз №285 від 22.09.2021 року, № 350 від 29.09.2021 року, слідчим експертиментом та іншими письмовими доказами.

Вказані докази є послідовними, узгоджуються між собою, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості, достовірності та не викликають сумнівів у їх правдивості, а тому підстав визнавати їх такими, що не мають взаємовідношення, на що є посилання в апеляційній скарзі, не має.
Згідно з ч.2 ст.1 КПК та відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. Рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Також ЄСПЛ відзначав, що з метою оцінки доказів суд повинен застосовувати особливо ретельний контроль, прийняття стандарту доведення «поза розумним сумнівом», проте такий доказ може випливати із співіснування достатньо сильних і узгоджуваних висновків або неспростованих фактів(Ghedir and others v. France, п. 110).
Оцінюючи, чи було все відповідне провадження в цілому справедливим, слід взяти до уваги якість існуючих доказів і, зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, які-небудь сумніви щодо їхньої достовірності й точності.
Колегія суддів уважає, що вищенаведені докази були належним чином досліджені під час судового розгляду в суді першої інстанції є належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст.ст.84-86 КПК, оцінені судом згідно із ст.94 КПК, та в своїй сукупності спростовують доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому злочині.
Посилання сторони захисту на те, що доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні згвалтування грунтуються виключно на показаннях потерпілої ОСОБА_8 , результатах слідчого експерименту за її участю, та показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які не були очевидцями вчинення злочину, відхиляються, так як підстав ставити під сумнів показання потерпілої, які в сукупності підтверджуються зазначеними доказами, колегія суддів не вбачає.
При цьому ні обвинуваченим ОСОБА_6 , ні його захисником, не були надані докази, які б спростовували вказані показання потерпілої та свідків, та на думку кодегії суддів потерпіла ОСОБА_8 не мала наміру обмовити сина ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину.
Доводи апелянтів про те, що експертизи, проведені у кримінальному провадженні, не дають підстав для однозначного висновку, а допитані в судовому засіданні лікар ОСОБА_12 , та судово-медичний експерт ОСОБА_13 дали показання про те, що за результатами обстеження ОСОБА_8 вони не можуть сказати чи був у потерпілої статевий акт, позбавлені підстав, так як судово-медичний експерт ОСОБА_13 та лікар ОСОБА_12 підтвердили, що виявленні у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли утворитися при самооборонні під час статевого акту (за обставин, які були продемостровані в ході проведення слідчого експеримент) і не могли утворитись внаслідок лише заподіяння ударів ОСОБА_6 .
Колегія суддів відхиляє посилання обвинуваченого на те, що він мав конфлікт із своєю матір`ю у вказаний день, але статевих відносин між ними не було, він проживає з іншою жінкою, оскільки такі посилання спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_8 , які підтверджуються зібраними доказами у даному кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).
На думку колегії суддів, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.
Покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.152 КК України, у виді позбавлення волі строком на 6 ( шість) років, призначене у відповідності до положень ст.65 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення.
Воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання, в межах санкції статті, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення, судом враховані фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, характер дій обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, дані про його особу, пом`якшуючих покарання обставини не встановлено, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, дотримався вимог ст.ст.65-67 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку, у межах апеляційних скарг, немає.
Керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2022 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк, з часу вручення копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3