ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/775/23 Справа № 179/2041/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000194 від 10 листопада 2021 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього, уродженця с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно з обставинами, зазначеними у вироку, органом досудового розслідування встановлено, що 08 листопада 2021 року близько 02 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникнення у інше сховище, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, відчинивши незамкнуті передні пасажирські дверцята, проник до автомобіля білого кольору, марки ВАЗ 2101 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 та фактично перебуває в користуванні ОСОБА_11 , що знаходився на подвір`ї, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_11 , особисте майно, а саме: бувшу у використанні авто-магнітолу марки «Pioneer Mobile Multimedia HD-520», чорного кольору, вартістю 376 гривень 79 копійок; бувший у використанні флеш-носій USB марки «Kingston DT- 101» чорного кольору об`ємом 16 Gb, вартістю 126 гривень 60 копійок.

Заволодівши викраденим неповнолітній ОСОБА_9 , місце скоєння кримінального правопорушення залишив, присвоївши майно та розпорядившись ним на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріальний збиток на загальну суму 503 гривні 39 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Прокурор вважає, що суд всупереч вимогам ст. 374 КПК України не встановив обставин кримінального провадження, а лише посилався на ті, що встановлені органом досудового розслідування. Поряд із цим, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд не вказав положень ст. 104 КК України, які в даному випадку мають застосовуватись до ОСОБА_9 як до неповнолітньої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який проти задоволення скарги не заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються зокрема: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Законодавцем у ч.1 ст.337 КПК України визначено межі судового розгляду, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Межі судового розгляду визначаються виходячи із висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті, наголошуючи на тому, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п.52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п.58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п.34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

Судом першої інстанції вказаних вимог закону належним чином дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України.

Між тим, фактичні обставини кримінального провадження провадження суд, в порушення вимог ст.ст. 370, 374 КПК України, не встановив, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 23 лютого 2023 року (справа № 733/859/21), який констатував, що встановлені досудовим розслідуванням є основою висунення обвинувачення, натомість обставини встановлені судом є основою ухвалення рішення щодо винуватості чи невинуватості особи.

За цих умов, вважати, що висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_12 відповідають встановленим фактичним обставинам вчиненого обвинуваченим злочину неможливо, адже вирок містить посилання лише на висунуте органами досудового розслідування обвинувачення.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та вважає, що наведені порушення є такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та є істотними.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, враховуючи те, що прокурор в апеляційній скарзі не порушує питання про ухвалення нового вироку, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Отже, перевіривши матеріали кримінального провадження та надавши їм належну оцінку, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно усунути зазначену вище неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи, які викладені в апеляційній скарзі прокурора, в тому числі й ті, що стосуються необхідності застосування вимог ст. 104 КК України при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4