Провадження № 1-кп/638/73/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова об`єднане кримінальне провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не працевлаштованого, одруженого, який має неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , із середньою спеціальною освітою, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 09.10.1998 року Київським районним судом м. Харкова за ст.ст. 17,81 ч. 3 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 45 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 05.03.2002 року Київським районним судом м. Харкова за ст.ст. 71,185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 19.05.2008 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України - з іспитовим строком на 3 роки; 07.08.2009 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 ч.1, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Харківського районного суду Харківської області від 31.05.2012 за ч.3 ст.185, ч.5 ст.185, ст.69, ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 18.02.2014 на підставі ст.81 КК України звільнений від відбуття покарання умовно-достроково на невідбутий термін в 1 місяць та 27 днів; вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова 11.02.2022 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 22 липня 2015 року, близько 10 години 30 хвилин, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, взявши з собою заздалегідь приготовлений інструмент для зламу замків, прибув до будинку АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 підійшовши до дверей квартири АДРЕСА_3 , розташованій у вищезазначеному будинку, використовуючи інструмент пошкодив секрет замка на вхідних дверях, проникнувши таким чином у вищезазначене приміщення квартири в якому мешкає потерпілий ОСОБА_6 . Знаходячись в приміщенні вищевказаної квартири, ОСОБА_4 викрав звідти рідкокристалічний телевізор «Philips», моделі 42PF96331, вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №3900 від 20.10.2015 року - 5299 грн. 67 коп., ноутбук марки «НР» моделі «530», вартістю згідно вищевказаної судово - товарознавчої експертизи 2599 грн. 68 коп. та грошові кошти в сумі 800 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 8699 грн. 35 коп.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_4 23 вересня 2015 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, взявши з собою заздалегідь приготований інструмент для зламу замків, прибув до будинку АДРЕСА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 підійшовши до дверей квартири АДРЕСА_5 , використовуючи інструмент пошкодив секрет замка на вхідній двері, проникнувши таким чином у вищезазначене приміщення квартири, в якому мешкає потерпілий ОСОБА_7 . Знаходячись в приміщенні вищевказаної квартири, ОСОБА_4 викрав 4000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України на 23.09.2015 становить 2173,8564 грн за 100 доларів США, на суму 86 954 грн та 40 000 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерплому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 126 954 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Крім того, 31.05.2019, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, прибув до буд. АДРЕСА_6 , де зайшов до під`їзду №3, та піднявся східцями на площадку між третім та четвертим поверхами, де побачив підсобне приміщення (комору).

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи повторно та з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе їм завадити, шляхом злому замка, проник до підсобного приміщення (комори), розташованого між третім та четвертим поверхами в під`їзді №3 будинку АДРЕСА_6 , звідки викрав належний потерпілому ОСОБА_8 велосипед торгової марки «DRAG» модель «ZX STREAM», вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №14202 від 29.08.2019 становить 6405 грн. 70 коп.

В подальшому ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 6405 грн. 70 коп.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєних злочинах, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення та житла (ч. 3 ст. 185 КК України), вчиненого повторно та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України - тяжкими злочинами; відомості про особу винного, наявність обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий, одружений, на утриманні має неповнолітню доньку, не працевлаштований.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочинів, соціальну характеристику особи: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку про призначення покарання у межах санкції інкримінованих статей у виді позбавлення волі, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання чи призначення іншого виду чи розміру покарання.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у межах санкції інкримінованої статті: ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі.

В силу ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.02.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

В об`єднаному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов:

- ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6405,70 грн.

- ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 19800,00 грн.

- ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 241302,00 грн.

Згідно наявних у справі доказах та встановлених обставинах справи під час судового розгляду, цивільний позов ОСОБА_8 підтверджено на суму 6405,70 грн., розмір цивільного позову ОСОБА_6 підтверджено на суму 8699,35 грн., розмір цивільного позову ОСОБА_7 підтверджено на суму 126954,00 грн.

Вищевказаний розмір цивільного позову ОСОБА_8 підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №14202 від 29.08.2019 року та становить 6405,70 грн.

Розмір цивільного позову ОСОБА_6 на суму 19800 грн. не підтверджено в повному обсязі, лише частково на загальну суму 8699,35 грн., а саме висновком судово-товарознавчої експертизи №3900 від 20.10.2015 року.

Розмір цивільного позову ОСОБА_7 підтверджено на суму 126954,00 грн.

Крім того, до матеріалів справи долучено конверт на якому зазначено: купюри, номіналом 100 доларів США, серійний номер BD 17075560A, AB 53888937Q, купюра номіналом 100 доларів США, серійний номер KK 12124921C, купюра номіналом 100 доларів США, серійний номер KF 03572028B, купюра номіналом 100 доларів США, серійний номер HB 96870840M, купюра номіналом 100 доларів США серійний номер HA 45225511A, купюра номіналом 100 доларів США серійний номер KF 57706188D, купюра номіналом 100 доларів США серійний номер DB 98483659A, купюра номіналом 500 гривень серійний номер ЗГ6296884, купюра номіналом 500 гривень серійний номер МА1891489, купюра номіналом 500 гривень серійний номер МВ3805159, купюра номіналом 500 гривень серійний номер ВЗ 5824067, купюра номіналом 500 гривень серійний номер ВГ 7717480, купюра номіналом 500 гривень серійний номер ЛЗ 3383824, купюра номіналом 500 гривень серійний номер БР 0844249.

Дані грошові кошти належать ОСОБА_7 , а тому суд вважає за необхідне їх повернути власнику та зменшити суму цивільного позову на їх розмір, а саме 800 доларів США (згідно курсу станом на 23.09.2015 року 100 доларів США становить - 2173,8564 грн.) = 8 х 2173,8564= 17390,85 грн. та 3500 грн., на загальну суму 20890,85 грн.

Отже сума цивільного позову, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_7 у розмірі 106063,15 грн.

Враховуючи лише часткове підтвердження розміру заявлених цивільних позовів, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове їх задоволення.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування, а саме на проведення: судової експертизи №204 від 17.08.2015 року у розмірі 613,80 грн.; судової експертизи №3900 від 20.10.2015 року у розмірі 368,28 грн.; судової експертизи №22 від 16.11.2015 року у розмірі 859,32 грн.; судової експертизи №66 від 05.11.2015 року у розмірі 613,80 грн.; судової експертизи №90 від 29.10.2015 року у розмірі 920,70 грн.; судової експертизи №149 від 27.11.2015 року у розмірі 1104,84 грн.; судової експертизи №14202 від 29.08.2019 року у розмірі 1570,00 грн. - підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

До ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 23.07.2022 року.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання: у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.02.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 відшкодування матеріальних збитків на суму 6405,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 відшкодування матеріальних збитків на суму 8699,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_7 відшкодування матеріальних збитків на суму 106063,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування, а саме на проведення: судової експертизи №204 від 17.08.2015 року у розмірі 613,80 грн.; судової експертизи №3900 від 20.10.2015 року у розмірі 368,28 грн.; судової експертизи №22 від 16.11.2015 року у розмірі 859,32 грн.; судової експертизи №66 від 05.11.2015 року у розмірі 613,80 грн.; судової експертизи №90 від 29.10.2015 року у розмірі 920,70 грн.; судової експертизи №149 від 27.11.2015 року у розмірі 1104,84 грн.; судової експертизи №14202 від 29.08.2019 року у розмірі 1570,00 грн. - на користь держави.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання - з 23.07.2022 року.

ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.

Скасувати арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2015 року.

Речові докази:

-купюри, номіналом 100 доларів США, серійний номер BD 17075560A, AB 53888937Q, купюра номіналом 100 доларів США, серійний номер KK 12124921C, купюра номіналом 100 доларів США, серійний номер KF 03572028B, купюра номіналом 100 доларів США, серійний номер HB 96870840M, купюра номіналом 100 доларів США серійний номер HA 45225511A, купюра номіналом 100 доларів США серійний номер KF 57706188D, купюра номіналом 100 доларів США серійний номер DB 98483659A, купюра номіналом 500 гривень серійний номер ЗГ6296884, купюра номіналом 500 гривень серійний номер МА1891489, купюра номіналом 500 гривень серійний номер МВ3805159, купюра номіналом 500 гривень серійний номер ВЗ 5824067, купюра номіналом 500 гривень серійний номер ВГ 7717480, купюра номіналом 500 гривень серійний номер ЛЗ 3383824, купюра номіналом 500 гривень серійний номер БР 0844249 (т.2 а.с.81-82) - повернути власнику ОСОБА_7 ;

-ноутбук марки «Acer» E1-530-21174G50, серійний номер NXMEQEU01334205CD63400 із зарядним пристроєм чохлі бордового кольору - повернути власнику;

-металевий предмет - гвоздодер - знищити;

-сім-карту оператора ТМС з номером НОМЕР_1 , якою користувався підозрюваний ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 84) - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-2 сліди пальців рук, які належать потерпілому ОСОБА_7 (т. 3 а.с. 73-74) - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: