Ухвала

Іменем України

05 квітня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001669 від 17.09.2021р. за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира (головуючий суддя ОСОБА_6 ) перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України

Ухвалою суду від 01.02.2023 року повторно оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , із наданням дозволу на затримання обвинуваченого з метою приводу в суд для вирішення питання про обрання відносно нього міри запобіжного заходу,.

Відповідно до протоколу від 05.04.2023р. ОСОБА_5 був затриманий 05.04.2023 року працівниками поліції та доставлений до суду 05.04.2023 року для вирішення питання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_3 05.04.2023р. звернулась до суду із письмовим клопотанням, поданого через канцелярію суду, про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2023р., головуючим суддею при розгляді клопотання про тримання під вартою визначено суддю ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 підтримано письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті. ОСОБА_5 двічі оголошувався в розшук, останньому ухвалою суду від 05.12.2022р. обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, із покладенням відповідних обов`язків, проте в судові засідання 16.01.2023р., 26.01.2023р., 01.02.2023р. ОСОБА_5 не з`являвся. ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працюючий, не одружений, з метою запобігання вищевказаним ризикам неможливо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 щодо клопотання прокурора категорично заперечив, вважає, що має місце помилка, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту. Звертає увагу, що обвинувачений має на утриманні двох дітей, справно сплачує аліменти, також має на утриманні хвору мати.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. В обґрунтування зазначив, що домашній арешт не порушував, в цей період часу був слабий, приходив до приміщення суду, але його не пропустили в зв`язку з тим, що не мав при собі паспорт. Крім того, має місце помилка в нумерації квартири, яку знімає в гуртожитку, а саме зазначено кв.25 замість вірного 225.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворювати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Ухвалами суду від 08.11.2022 року та 01.02.2023 року ОСОБА_5 оголошувався в розшук. Ухвалою суду від 05.12.2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби. В зв`язку із неодноразовою неявкою ОСОБА_5 в судові засідання, що призначалися на 16.01.2023р., 26.01.2023р., 01.02.2023р., останнього повторно ухвалою суду оголошено в розшук.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Зважаючи на викладене, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 до суду в судові засідання не з`являвся без поважних причин, двічі оголошувався в розшук, ухилявся від суду, з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактичних обставин неявки, суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Про те, що місцем проживання обвинуваченого є адреса АДРЕСА_1 повідомив сам обвинувачений ОСОБА_5 , разом з тим повідомляв суду, що проживає в кв. АДРЕСА_2 , а в судовому засіданні 05.12.2022р. (журнал а.с.149) підтвердив, що вірним є номер кв.25. І саме на цю повідомлену особисто обвинуваченим - адресу судом направлялись судові повістки і саме за цією адресою доручалось виконання примусових приводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі під дією менш суворих запобіжних заходів, не буде знов переховуватись від суду, чи не вчинить інше кримінальне правопорушення, ризик чого є реальним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме по 03 червня 2023 року (включно), взявши під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання, тобто з 05.04.2023р.

В клопотанні захисту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1