Провадження № 1-кс/161/6018/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

м. Луцьк 04 листопада 2022 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинський області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебрецен, Угорщина, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про те, що він підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинський області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

Клопотання та матеріали, які обгрунтовують клопотання, захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 отримали 03.11.2022 року, про що свідчать їх розписки.

В клопотанні слідчий зазначає, що 19 вересня 2022 року близько 11 год. 48 хв., ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел спрямований на незаконний збут психотропної речовини, з корисливих мотивів та метою збуту, знаходячись в приміщенні поблизу будинку №4 по проспекту Соборності в м. Луцьку, за грошову винагороду у розмірі 500 гривень, незаконно збув ОСОБА_7 (анкетні дані змінено), який залучався працівниками поліції до проведення оперативної закупки, сірникову коробку в якій знаходився паперовий згорток із вмістом порошкоподібної речовини світло-бежевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину «амфетамін», яку в подальшому у ОСОБА_7 вилучено працівниками поліції.

Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-22/8183-НЗПРАП від 26.09.2022, надана на дослідження речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині (у перерахунку на амфетамін - основу) становить 0, 1450 г..

Амфетамін згідно «Таблиці II», «Списку №2 психотропних речовин, обіг яких обмежено», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є психотропною речовиною.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 листопада 2022 року близько 09 год. 58 хв., ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел спрямований на незаконний збут психотропної речовини, з корисливих мотивів та метою збуту, знаходячись в приміщенні поблизу будинку №4 по проспекту Соборності в м. Луцьку, за грошову винагороду у розмірі 1000 гривень, незаконно, повторно, збув ОСОБА_7 (анкетні дані змінено), який залучався працівниками поліції до проведення оперативної закупки, сірникову коробку в якій знаходився паперовий згорток із вмістом порошкоподібної речовини світло-бежевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину «амфетамін», яку в подальшому у ОСОБА_7 вилучено працівниками поліції.

Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-22/9542-НЗПРАП від 03.11.2022, надана на дослідження речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині (у перерахунку на амфетамін - основу) становить 0, 0415 г..

Амфетамін згідно «Таблиці II», «Списку №2 психотропних речовин, обіг яких обмежено», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є психотропною речовиною.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини, вчиненому повторно, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого.

02 листопада 2022 року ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

03 листопада 2022 року ОСОБА_5 оголошено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України

Таким чином, досудовим розслідуванням кримінального провадження здобуто вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України, що підтверджується:Протоколами вилучення товару; висновками експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тяжкістю покарання у вигляді реального позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винним у вчиненні злочинів, в яких він підозрюється, перебуваючи на волі, існує високий ризик переховування його від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема перешкодити збору в повному об`ємі матеріалів, які характеризують його особу, вчинити інші дії (не з`явитись для проходження судової психолого психіатричної та наркологічної експертизи) з метою затягування слідства та судового розгляду.

Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, а саме тим, що: наявні вагомі докази вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких; у разі визнання ОСОБА_5 винним у його вчиненні йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна; підозрюваний молодого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає;

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, не встановлено.

Про наявність вказаного ризиків свідчить, зокрема, характер та тяжкість вчинених підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, тобто у вчиненні злочинів передбачених ч.ч.1,2 ст. 307 КК України за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки він підозрюється у вчинені злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких умисних злочинів, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваною виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно підозрюваного тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути обраний до ОСОБА_5 , оскільки вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При застосуванні домашнього арешту до останнього надасть йому можливість продовжувати займатися злочинною діяльністю.

Таким чином, зважаючи на достатність доказів вини ОСОБА_5 та тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у даних кримінальних правопорушеннях, враховуючи ті обставини, що існують достатні дані вважати, що ОСОБА_5 не буде дотримуватися покладених на нього процесуальних обов`язків, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину може бути призначений у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, а також те, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , скоєний з корисливих мотивів, заставу підозрюваній слід визначити на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України в максимальному розмірі.

Беручи до уваги наведене, в разі застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прошу визначити йому розмір застави, що дорівнює 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 198 480 гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду; не спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на виїзд за межі України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі і просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.

Суд заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, врахував надані стороною захисту документи, дійшов висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000060 від 05.05.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України.

03.11.2022 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі до десяти років з конфіскацією майна.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

За своїм етимологічним змістом, ризик це поєднання ймовірності та наслідків несприятливих подій, кількісна оцінка небезпек, що визначається як частота однієї події при настанні іншої.

Суд вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме: підозрюється у вчиненні злочинів, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Тому з урахуванням обставин справи, недостатнє застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії», затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28.10.1994), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Вирішуючи дане питання, слідчий суддя також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Ч. 5 ст 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи, обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя за можливе визначити йому заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду; не спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на виїзд за межі України.

Керуючись ст.ст.7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинський області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 02 листопада 2022 до 31 грудня 2022 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор».

Термін початку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 02 листопада 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м.Київ МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_5 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2)не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3)не спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на виїзд за межі України.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених зобов`язань. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_5 , він вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Луцький слідчий ізолятор».

Вручити копію цієї ухвали прокурору, слідчому, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити в Державну установу «Луцький слідчий ізолятор».

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено 07 листопада 2022 року о 09-20 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1