Справа № 749/151/23
Номер провадження 1-кп/749/34/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000088, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 року відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Петрівка, Щорського (нині - Корюківського) району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з загальною середньою освітою, пенсіонера, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей, осіб похилого віку та інвалідів не маючого, не військовозобов`язаного, депутатом не являється, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв., 24.02.2022 строком на 30 діб. Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022 воєнний стан продовжувався, у тому числі із 05 год. 30 хв., 21.11.2022, строком на 90 діб.

На початку січня 2023 року близько 10 год. 00 хв., більш точні дату та час органом досудового розслідування та під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_6 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав чотири секції сітчастого металевого паркану, загальним розміром 2х1,5 м, яким було огороджене господарство ОСОБА_4 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість яких, згідно висновку експерта № 286/23-24 від 07.02.2023, становить 1600 грн., належних ОСОБА_4 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_6 , щодо вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану кваліфіковані, як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

17.02.2023 року між прокурором у кримінальному провадженні, прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , в присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 та за участю потерпілого ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468-470, 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України. Під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану.

Зазначеною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, без відбування покарання в місцях позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, зазначив, що він відшкодував потерпілому заподіяну вчиненням кримінального правопорушення матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна. Щиро розкаявся, фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, не оспорює, просив затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості .

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що матеріальна шкода заподіяна злочином йому відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна, до обвинуваченого ОСОБА_6 в нього претензій немає. Просив суд затвердити укладену 17.02.2023 р. угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості між ним та підозрюваним ОСОБА_6 від 17.02.2023 року відповідає вимогам КПК України, вимогам КК України та наявні всі підстави для її затвердження судом та призначення узгодженого сторонами угоди покарання ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримала позицію підзахисного ОСОБА_6 та висловила думку про те, що угода про визнання винуватості від 17.02.2023 року укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України, вимогам КК України та є всі підстави для її затвердження судом та призначення узгодженого сторонами угоди покарання обвинуваченому.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 17.02.2023 р. між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, прокурор та підозрюваний ОСОБА_6 добровільно уклали угоду про визнання винуватості, а зміст угоди укладеної прокурором у кримінальному провадженні з підозрюваним відповідає вимогам ст. 470 КПК України.

Підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Під час судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 розуміє наслідки укладення та затвердження укладеної між ним та прокурором угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди під час досудового розслідування у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В угоді укладеній між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 визначені обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 4 ст.185 КК України, а тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.02.2023 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 та призначити останньому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що на підставі статті 76 Кримінального кодексу України слід покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся. Матеріальна шкода заподіяна внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому на загальну суму 1600 грн. відшкодована обвинуваченим шляхом повернення викраденого майна.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 716,94 грн. пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судової товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог встановлених ст. 100 КПК України.

Підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу відсутні, клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників розгляду кримінального провадження не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 100, 107, 302, 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 17.02.2023 року у кримінальному провадженні № 0000088, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік .

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 716,94 грн. пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: чотири секції сітчастого металевого паркану, загальним розміром 2х1,5 м, які складаються з металевих кутників розміром 4х4см зварених між собою та сіткою в середині, які передані 28.01.2023 року власнику ОСОБА_4 під зберігальну розписку залишити у його власності.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з особливостями, передбаченими статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Щорський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня отримання особою копії вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1