Справа № 190/406/23
Провадження №1-в/190/60/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника установи - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки в режимі відеоконференції між П`ятихатським районним судом та Державною установою «П`ятихатська виправна колонія №122» справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, інваліда ІІІ-ї групи, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.02.2006 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.115 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі; звільнений 04.05.2013 року по відбуттю строку покарання;

-21.11.2018 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.121 ч.1 КК України до 5 років 2 місців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 ,допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник ДУ П`ятихатська ПВК 122 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просить відмовити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просить відмовити.

Суд, заслухавши учасників провадження, дослідивши надані адміністрацією установи матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

21.11.2018 року вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 засуджений за ст.121 ч.1 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, строк відбуття покарання відраховано з моменту затримання - з 13.08.2018 року, міра запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу залишена тримання під вартою. Вирок набрав законної сили 22.12.2018 року.

Початок строку покарання 22.12.2018 року, кінець строку відбування покарання 13.10.2023 року.

18.02.2022 року ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області засудженому ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України, як такому, що не довів своє виправлення.

Згідно характеристики від 10.03.2023 року, - засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 14.08.2018 року. Під час тримання в ДУ «ДУВП №4» характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

З 26.01.2019 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122) та за цей час характеризується посередньо, не працевлаштований на виробництві установи в зв`язку з небажанням працювати. Залучається до робіт з благоустрою території установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених до роботи ставиться задовільно, не потребує контролю за її виконанням з боку представників адміністрації. Заохочень не має, має одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. 07.05.2020 р. комісією ПВК №122 засудженому ОСОБА_5 відмовлено у поданні матеріалів щодо переведення до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не став на шлях виправлення. 18.03.2021 року комісією ПВК №122 засудженому ОСОБА_5 відмовлено у поданні матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, у вигляді обмеження волі як такому, що не став на шлях виправлення. 03.02.2022 р., комісією ПВК №122 засудженому ОСОБА_5 відмовлено у поданні матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення на підставі ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 10.03.2023 року, - засуджений ОСОБА_5 заохочень не має, мав одне стягнення від 21.01.2022 року, яке погашено за плином часу.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Як, встановлено в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Має одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, заохочень не має. Тобто сама по собі характеристика засудженого, не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженим свого виправлення, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання та у сукупності між собою.

При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Той факт, що засуджений не порушує режиму утримання під час відбування покарання у виправній установі не дає беззаперечних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, а згідно п. 1 ч. 1 ст.9 КВК України є обов`язком засудженого, і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

При цьому, ОСОБА_5 раніше був судимий за особливо тяжкий злочин, відповідних висновків для себе не зробив і продовжив свою злочинну діяльність, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення, а умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання буде суперечити досягненню мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1