09.02.2023
Справа № 331/3894/22
Провадження № 1-кс/331/31/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтерсах Фізичної особи -підприємця ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту з майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження № 0000989 від 21.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України.

17.11.2022 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2022 по справі № 331/3894/22 в приміщенні яке знаходиться у користуванні ФОП ОСОБА_4 , та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, в результаті якого вилучено:

- системні блоки HP чорного кольору з сірими вставками - 37 шт.;

- системні блоки DELL чорного кольору - 21 шт.;

- системні блоки без ідентифікаторів чорно-сірого кольору із маркуванням у вигляді штрих коду - 5 шт.;

- системні блоки Hinkentu сірого кольору - 2 шт.;

- системні блоки марки Fujitsu - 3 шт.;

- роутер TP-Link чорного кольору - 1 шт.;

- світч TP-Link - 2 шт., та блоки живлення - 2 шт.;

- маршрутизатор TP-Link чорного кольору з блоками живлення - 3 шт.;

- мережевий конвектор маркц Steр4net чорного кольору 1 шт., та блок живлення до нього 1 шт.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на зазначене вище майно накладено арешт.

На сьогоднішній день арешт майна підлягає скасуванню, оскільки в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження не має необхідності, а сам арешт є необгрунтованим.

Частиною 1 статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

З наведеної вище норми вбачається, що правовою підставою для скасування арешту під час досудового розслідування є наявність однієї із двох підстав, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, зокрема, власник майна повинен довести, що або відпала необхідність у подальшому арешті майна, або такий арешт взагалі був необгрунтовано накладений.

У даному кримінальному провадженні наявні дві підстави для скасування арешту одночасно, виходячи з наступного.

Накладений арешт на комп`ютерну техніку не має законної мети, оскільки вилучене майно не.стосуються кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї, статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2022 р. проведення обшуку обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування встановлено місцезнаходження осіб ( АДРЕСА_1 ) які причетні до заволодіння грошових коштів, що належать громадянам...».

Дана інформація не відповідає дійсності, оскільки ФОП ОСОБА_4 за цією діяльністю здійснює законну господарську діяльність пов`язану із наданням консультацій з питань інформатизації (КВЕД 62.02) та іншої діяльності у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем (62.09).

Отже, за цією адресою ФОП ОСОБА_4 здійснює законну господарську діяльність а тому підстав для вилучення в нього майна та накладення арешту не було.

Більш того, прокурор під час обшуку міг залучити фахівця з метою перевірки комп`ютерної техніки на предмет наявності стороннього програмного забезпе чення, що дійсно допомогло б на місці встановити, чи стосується майно кримінального правопорушення чи ні.

ФОП ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 під час обшуку звертали увагу органу досудового розслідування на ці обставини, та повідомляли, що вилучене майно не має відношення до кримінального провадження. Наполягали на знятті інформації з комп`ютерної техніки з метою унеможливлення її безпідставного вилучення. Ці обставини залишені були без уваги.

Тобто, вбачається, що прокурор не вжив належних заходів для встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення, внаслідок чого допустив безпідставне вилучення майна.

Станом на сьогоднішній день минуло вже достатньо часу для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відсутність встановленого факту приналежності комп`ютерної техніки до кримінального провадження свідчить про те, що на сьогодні відпала необхідність у арешті вилученого майна.

Таким чином, вилучена та арештована комп`ютерна техніка не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегла на собі його сліди та не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які підлягають встановленню під час кримінального провадження, а тому арешт підлягає скасуванню.

Накладення арешту судом на майно ФОП ОСОБА_4 , без законної мети та необхідності грубо порушують майнові права останнього.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, Першого протоколу і протоколів №2,4,7 і 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Перший протокол і протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична чи юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 21 Рішення європейського суду з Прав людини по справі «Федоренко проти України від 01.06.2006 року постановлено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач** може обгрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання.

За положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Безпідставне накладення арешту судом на майно ФОП ОСОБА_4 призводить до незаконного позбавлення права власності, що є неприпустимим з огляду на норми діючого законодавства, при чому не лише національного, але й міжнародного.

Посилаючись на вищенаведені обставини, адвокат ОСОБА_3 просить суд скасувати арешт на майно ФОП ОСОБА_4 , накладений у кримінальному провадженні № 0000989 від 21.10.2022, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, а саме: системні блоки HP чорного кольору з сірими вставками - 37 шт.; системні блоки DELL чорного кольору - 21 шт.; системні блоки без Ідентифікаторів чорно-сірого кольору із маркуванням у вигляді штрих-коду - 5 шт.; системні блоки Hinkentu сірого кольору - 2 шт.; системні блоки марки Fujitsu - 3 шт.; роутер TP-Link чорного кольору - 1 шт.; світч TP-Link - 2 шт., та блоки живлення - 2 шт.; маршрутизатор TP-Link чорного кольору з блоками живлення - 3 шт.; мережевий конвектор марки Step4net чорного кольору 1 шт., та блок живлення до нього - 1 шт.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_6 проти клопотання заперечував, вважав його необґрунтованим. Пояснив суду, що в даному провадженні необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу. Вказана експертиза не призначена, оскільки спеціалісту необхідно оглянути досить значну кількість вилучених під час обшуку системних блоків, більше 70 шт.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 17.11.2022 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2022 по справі № 331/3894/22 в приміщенні яке знаходиться у користуванні ФОП ОСОБА_4 , та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, в результаті якого вилучено:

- системні блоки HP чорного кольору з сірими вставками - 37 шт.;

- системні блоки DELL чорного кольору - 21 шт.;

- системні блоки без ідентифікаторів чорно-сірого кольору із маркуванням у вигляді штрих коду - 5 шт.;

- системні блоки Hinkentu сірого кольору - 2 шт.;

- системні блоки марки Fujitsu - 3 шт.;

- роутер TP-Link чорного кольору - 1 шт.;

- світч TP-Link - 2 шт., та блоки живлення - 2 шт.;

- маршрутизатор TP-Link чорного кольору з блоками живлення - 3 шт.;

- мережевий конвектор маркц Steр4net чорного кольору 1 шт., та блок живлення до нього 1 шт.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 11.11.2022 року, дозвіл на проведення обшуку надано з метою виявлення та вилучення банківських карток, засобів мобільного зв`язку (мобільних телефонів, карток операторів стільникового зв`язку), комп`ютерної техніки (системних блоків, ноутбуків, нетбуків, планшетів, жорстких дисків), флеш носіїв, карток пам`яті, блокнотів, нотаток, чорнових записів, в яких міститься інформація, що має значення для розслідування даного кримінального провадження.

Підставою для проведення обшуку слугували матеріали кримінального провадження № 0000989 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, згідно з якими 20.10.2022 невстановлена особа, шахрайським шляхом представившись працівником банку, із використанням мережі Інтернет, під вигаданим приводом здійснення розблокування банківських карт, шляхом обману заволоділа грошовими коштами, що належать ОСОБА_7 , чим спричинила останній матеріальну шкоду в розмірі 46 971 грн. Можливим місцем знаходженням осіб, які вичинили шахрайські дії та заволоділи майном потерпілого, є другий поверх приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2022 року (провадження № 1-кс/331/1411/2022) на зазначене вище майно накладено арешт. Так, слідчим суддею було зазначено, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту речей в рамках зазначеного кримінального провадження узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України. Не накладення арешту на ці речі може призвести до можливих їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, що, в свою чергу, унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно е доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Тльченко проти України»),

Так, у справах Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 p.), "Фрізон проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 p.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст. ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Арешт майна, вилученого 17.11.2022 в приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 21 було здійснено на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому чинним КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про необхідність проведення комп`ютерної технічної експертизи в даному кримінальному провадженні, оскільки лише висновок експерта може підтвердити, або спростувати, що арештоване майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

А тому арешт, накладений на майно, вилучене 17.11.2022 р. в приміщені за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 21, забезпечує справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав власника комп`ютерної техніки.

Разом з цим, слідчий суддя зауважує, що зволікання з призначенням експертизи призведе до порушення принципу законності і буде свавільним відносно прав власника, який на законній підставі володіє майном, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1