Справа 688/2966/22
№ 1-кс/688/1986/22
Ухвала
про накладення арешту на майно
24 жовтня 2022 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000757 від 14 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна,

встановив:

Дізнавач СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000757 від 14 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначила, що в період з 23 вересня 2022 року близько 12 год. 00 хв., невідома особа, зателефонувавши із № НОМЕР_1 на № НОМЕР_2 до ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , під приводом продажу дров, оголошення про що було розміщено у соціальній мережі «Фейсбук», шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 8 000 гривень, які ОСОБА_5 , перерахував через термінал самообслуговування на банківську картку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6
14 жовтня 2022 року за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000757 та розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Опитаний ОСОБА_5 вказав, що 23 вересня 2022 року близько 11 год. 00 хв., він перебував за адресою свого проживання АДРЕСА_1 , та знайшов у соціальній мережі «Фейсбук» оголошення про продаж дров. Він зателефонував із № НОМЕР_2 на № НОМЕР_1 , який був вказаний в оголошенні, та домовився із особою-продавцем, який повідомив, що працює в с. Іванівка (Ізяславського району) в агентстві лісових ресурсів, про купівлю дров акації вартістю 8 000
гривень.
23 вересня 2022 року о 12 год. 02 хв., ОСОБА_5 перерахував грошові кошти в сумі 8 000 гривень на банківську картку (рахунок) банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), що належить ОСОБА_6 , через термінал самообслуговування, який розташований за адресою: смт Гриців, вул. Теоешкової, 3/1.
Станом на сьогодні, придбаний товар ОСОБА_5 не доставлений на його адресу та невідома особа-продавець не відповідає на дзвінки та грошові кошти не повернуто.
ОСОБА_5 завдано збитків у загальній сумі 8 000 гривень.
Інформація відносно банківського рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_5 ), який належить ОСОБА_6 , що знаходиться у
володінні АТ КБ «ПриватБанк» (49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 30, Код ), відомості власника, фактичного місця реєстрації та інші види послуг, в сукупності мають суттєве значення для встановлення особи правопорушника та недопущення в майбутньому вчинення відносно інших осіб шахрайський дій.
Постановою дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 14 жовтня 2022 року грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку №НОМЕР_3 ( НОМЕР_5 ), який належить ОСОБА_6 , визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.
Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Прокурор ОСОБА_4 та дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи, що грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку №НОМЕР_3 ( НОМЕР_5 ), який належить ОСОБА_6 , визнано речовим доказом, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000757 від 14 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку №НОМЕР_3 ( НОМЕР_5 ), який належить ОСОБА_6 , що знаходиться у володінні АТ КБ «ПриватБанк» (Україна, 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 30, Код ) із забороною користування та розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на вказаному банківському рахунку.
Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор ОГОРОДНІК