ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

22 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 від участі в судовому розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за №0000045 від 08.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подали до суду заяви про відвід прокурору Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 . В обґрунтування заявлених відводів сторона захисту зазначила, що не погоджується з процесуальною поведінкою прокурора, що на їх переконання свідчить про упереджене ставлення прокурора до обвинуваченої ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 підтримали заявлені відводи та просили заяви задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив про необґрунтованість заявлених йому відводів та просив відмовити в задоволенні заяв.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступних висновків.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Перевірка законності процесуальних дій прокурора здійснюється судом у ході судового провадження на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій.

Статтею 77 КПК передбачені підстави для відводу прокурора.

Згідно із ч.2 ст.81 КПК питання про відводи під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює.

За змістом ч. 5 ст.80 КПК визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення прокурора від участі у судовому провадженні. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України (далі КПК) прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор у кримінальному провадженні історично і нормативно відноситься до сторони обвинувачення і має ряд повноважень, за допомогою яких реалізується обвинувальна функція прокурора у змагальному кримінальному процесі. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК він зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає вчинення ним процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. Значення об`єктивності чи неупередженості прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження варто оцінювати крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). Розв`язання цього завдання сприяє, з одного боку, реалізації принципу невідворотності відповідальності за правопорушення, а з іншого, недопущенню обвинувачення або засудження жодного невинуватого.

Отже, неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК).

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість прокурора при прийнятті ним процесуальних рішень. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. 77 КПК, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості прокурора, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або бути пов`язаними з ними.

Дослідивши зміст заяви про відвід, заслухавши доводи сторін, суд доходить висновку, що мотиви відводу прокурора зводяться до незгоди сторони захисту з процесуальною поведінкою сторони обвинувачення, при цьому в заявах про відвід не наведено будь-яких переконливих доводів наявності конкретних обставин, які б викликали сумнів у неупередженості прокурора.

Суд наголошує, що будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями прокурора і оцінювати їх з огляду свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід. Отже сама по собі незгода учасників кримінального провадження з процесуальними діями або рішенням прокурора під час участі у розгляді справив не створює сумнів в упередженості прокурора. При цьому, абстрактне зазначення мотивів відводу, без наведення конкретних обставин, які викликають саме обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора, є підставою для відмови у задоволенні відводу.

Відтак, суд констатує, що заяви сторони захисту про відвід прокурора не містять посилання на об`єктивно існуючі обставини, які викликали б обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 під час здійснення повноважень прокурора у даному кримінальному провадженні, а тому, суд дійшов однозначного висновку, що відвід, заявлений прокурору є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 77, 81, 370 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяв обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 24 березня 2023 року о 09:40 годині в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/12778/20

Номер провадження № 1-кп/ 522/1285/23

Головуючий суддя ОСОБА_1