Справа № 699/827/21
Номер провадження № 1-кп/699/64/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.23 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 03.12.2020 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого увчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai Тucson», рухаючись в межах населеного пункту по вул. Заводській в с. Селище Звенигородського району Черкаської області, проїхавши Селищенський цукровий завод TOB «ПАНДА», який розташований за адресою: вул. Заводська, 3, с. Селище, Звенигородський район, Черкаська область, у напрямку виїзду з села, порушив вимоги:

пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Так, ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у світлу пору доби, в умовах обмеженої видимості, викликаної туманом на вказаній ділянці дороги, зі швидкістю близько 70-80 км/год, що перевищує дозволену швидкість у населеному пункті на 20-30 км/год, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну у вигляді появи на смузі свого руху вантажного транспортного засобу «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався попереду в попутному напрямку. ОСОБА_7 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити вказану перешкоду та уникнути наїзду шляхом застосування екстреного гальмування при максимально дозволеній швидкості руху транспортних засобів у населених пунктах 50 км/год., не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, вчинив зіткнення передньою правою частиною власного автомобіля з задньою лівою частиною автомобіля «КАМАЗ».

Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 відповідно до висновку експерта отримала тілесні ушкодження, від яких померла, а потерпіла ОСОБА_12 відповідно до висновку експерта отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Обсяг доказів

Під час судового розгляду були допитані обвинувачений ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_13 , свідок ОСОБА_14 , досліджені письмові докази сторони обвинувачення, характеризуючи обвинуваченого докази, а також досліджені письмові докази, подані стороною захисту.

2.2. Показання обвинуваченого

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив обставини, а саме час, місце, спосіб вчинення ним інкримінованого правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений повідомив, що на прохання ОСОБА_11 мав 03.12.2020 відвезти її, її дочку ОСОБА_5 та її онука з с. Тараща до м. Корсуня-Шевченківського. Раніше обвинувачений неодноразово надавав таку допомогу ОСОБА_11 . У той день зранку був сильний туман, дорожнє покриття було мокрим та слизьким, дорожнє покриття на місці ДТП ушкоджене, містить багато ям та канав. Рухаючись вулицею Заводською у напрямку виїзду з с. Селище Звенигородського району Черкаської області, недалеко від цукрового заводу ТОВ «ПАНДА», сталася ДТП, а саме його легковий автомобіль правою передньою частиною зіткнувся з лівою задньою частиною автомобіля «КАМАЗ». Обвинувачений стверджує, що на його думку автомобіль КАМАЗ стояв (не рухався) на узбіччі його полоси руху, при цьому габаритні вогні автомобіля «КАМАЗ» не були ввімкнені. Автомобіль КАМАЗ обвинувачений помітив перед самим зіткненням та зразу здійснив маневр об`їзду зліва, проте зіткнення уникнути не вдалося. ОСОБА_7 стверджував, що рухався орієнтовно зі швидкістю 50 км/год, але при будь-якій його швидкості уникнути зіткнення було неможливо. Автомобіль «КАМАЗ» перевозив відходи цукрових буряків, від яких йшло виділення пару, що виглядало як щільний туман. Цей пар зливався з густим туманом, тому неможливо було побачити автомобіль «КАМАЗ». Після ДТП обвинувачений ОСОБА_7 викликав швидку допомогу та поліцію. Потерпілій ОСОБА_13 обвинувачений відшкодував моральну шкоду у повному обсязі, а також відшкодував матеріальні витрати на лікування та поховання матері ОСОБА_11 .

Обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та надавав щодо себе викривальні показання. При призначенні покарання ОСОБА_7 просив поставитися до нього гуманно, не призначати покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства.

2.3. Показання потерпілої ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_13 повідомила, що обвинувачений ОСОБА_7 на власному автомобілі мав відвезти її маму ОСОБА_11 з с. Тараща до лікарні у м. Корсуні-Шевченківському. Біля 07.00 год 03.12.2020 автомобіль рухався у напрямку виїзду з с. Селище, керував автомобілем обвинувачений. Як пасажири в автомобілі перебували ОСОБА_15 на передньому пасажирському місці, ОСОБА_11 на задньому пасажирському місці справа та неповнолітній син ОСОБА_13 на задньому пасажирському місці зліва (за водієм). Потерпіла зазначила, що на її думку швидкість руху автомобіля орієнтовно сягала 70 км./год. Під час руху потерпіла дивилася у вікно, автомобіля «КАМАЗ» вона не бачила. Потерпіла підтвердила покази обвинуваченого про те, що був сильний туман, дорожнє покриття було мокрим та слизьким. У результаті ДТП потерпіла ОСОБА_13 отримала струс головного мозку, перелом лобової кістки черепу. ОСОБА_13 брала участь у слідчому експерименті з метою визначення швидкості руху. У цьому експерименті обвинувачений участі не брав. Потерпіла вказала, що після ДТП обвинувачений ОСОБА_7 надавав фінансову допомогу під час її лікування та лікування матері, а також надавав допомогу на поховання матері, орієнтовно біля 40-45 тисяч грн. Потерпіла до обвинуваченого претензій не має. На призначенні покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, не наполягала.

2.4. Показання свідка ОСОБА_10 .

Свідок пояснив, що він працює водієм в ТОВ «ПАНДА». 03.12.2020 він, керуючи автомобілем «КАМАЗ», біля 07.00 год ранку виїхав з території цукрового заводу ТОВ «ПАНДА», який розташований на виїзді з с. Селище Звенигородського району Черкаської області. Автомобіль «КАМАЗ» рухався вулицею Заводською зі швидкістю біля 20 км/год. Така низька швидкість була обумовлена тим, що автомобіль перевозив 10 тон відходів цукрових буряків, а сама дорога мала ухил вгору. У той день туман, дорожнє покриття було мокрим та слизьким, містило багато ям та пошкоджень, які наявні і дотепер. Свідок пояснив, що на вулиці була низька температура, а відходи буряків розкладалися, тому мали високу температуру, через що від відходів виділявся пар, у результаті чого його автомобіль «КАМАЗ» не було видно, лише було видно габаритні вогні автомобіля, які були ввімкнені. Свідок стверджував, що бачив світло фар автомобіля обвинуваченого ОСОБА_7 приблизно за 20-25 метрів до місця зіткнення, при цьому самого автомобіля обвинуваченого через туман свідок не бачив. Після ДТП свідок злякався, подзвонив завгару ТОВ «ПАНДА» та викликав його на місце ДТП. До автомобіля обвинуваченого та до потерпілих свідок не підходив. Поліцію та швидку допомогу викликав обвинувачений.

2.5. Письмові докази

Стороною обвинувачення надано витяг з ЄРДР, з якого вбачається, що 03.12.2020 було зареєстровано кримінальне провадження за ч. 2 ст. 286 КК України за фактом ДТП з потерпілими в с. Селище (т. 1, а.с. 92).

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення доводиться відомостями, які визнаються судом доказами, та містяться в наступних зібраних у даному кримінальному провадженні документах:

- протоколі огляду місця події від 03.12.2020 зі схемою ДТП, складеним на місці ДТП в с. Селище по вул. Заводській, на підйомі від цукрового заводу. Під час огляду було вилучено автомобіль «Hyundai Тucson», задній лівий ліхтар автомобіля «КАМАЗ». Автомобіль «КАМАЗ-5511» днз НОМЕР_2 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_16 , що підтверджується розпискою (т. 1, а.с. 93-97, 104);

- протоколі огляду предмета від 28.04.2021, у якому зафіксовано, що метою є огляд заднього лівого ліхтаря, вилученого 03.12.2020 у ході огляду місця події з автомобіля «КАМАЗ 5511» днз НОМЕР_2 . Даний ліхтар перебуває в пошкодженому стані, а саме корпус розділений зі склом і окремо знаходяться два уламки пластику. Указано, що більш детально ліхтар був досліджений у висновку експерта № СЕ-19-21/7357 ІТ (т. 1, а.с. 101);

- висновку експерта від 28.04.2021 № СЕ-19- 21/7357-ІТ за результатами проведення судової експертизи дослідження деталей транспортного засобу, відповідно до якого на момент сил інерції, внаслідок потужного удару у блок-фару, електролампи габаритного вогню заднього лівого ліхтаря «КАМАЗ - 5511» днз 2102АК перебували під напругою (випромінювали світло)(т. 1, а.с. 126-139);

- висновку експерта від 05.08.2021 № СЕ-19/124-21/9315-ІТ за результатами проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу, відповідно до якого до моменту ДТП деталі ходової частини, робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «Hyundai Тucson» р.н. НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані (т. 1, а.с. 105-114);

- висновку експерта від 06.08.2021 № СЕ-19/124-21/9314-ІТ за результатами проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу, відповідно до якого до моменту ДТП деталі ходової частини та рульового керування автомобіля «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_2 знаходилися в працездатному стані, а встановити чи знаходилися деталі робочої гальмівної систем у працездатному стані до моменту ДТП не надалося можливим (т. 1, а.с. 115-121);

- висновку експерта від 09.08.2021 № СЕ-19/124-21/9676-ІТ за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, з якої вбачається що в первинний контакт вступала задня ліва частина автомобіля «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_2 , а саме кронштейн лівого заднього ліхтаря, та передня права частина автомобіля «Hyundai Тucson» р.н. НОМЕР_1 , а саме капот, переднє праве крило з перекриттям контактуючих поверхонь по ширині близько 35 см (т. 1, а.с. 157-162);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 19.07.2021 за участю потерпілої ОСОБА_13 , з фото таблицею до нього та схемою ДТП (т. 1, а.с. 143-149);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 19.07.2021 за участю свідка ОСОБА_10 , з фототаблицею до нього та схемою ДТП (т. 1, а.с. 150-156);

- висновку експерта від 06.08.2021 № СЕ-19/124-21/9311-ІТ за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, з якої вбачається що в дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля «Hyundai Тucson» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог пп 12.3, 12.4 ПДР України. У момент виникнення перешкоди для руху водій ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 при швидкості руху 70 км/год і вище, однак мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_2 в умовах місця пригоди при максимально дозволеній швидкості руху транспортних засобів у населених пунктах 50 км/год шляхом застосування екстреного гальмування. У діях водія ОСОБА_7 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п. 12.4 ПДР України, для виконання яких він перешкод технічного характеру не мав. У причинному зв`язку з виникненням даної пригоди з технічної точки зору знаходиться рух автомобіля «Hyundai Тucson» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 зі швидкістю, яка перевищувала максимально дозволену швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах, тобто вбачається невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п. 12.4 ПДР України, для виконання яких перешкод технічного характеру ОСОБА_7 не мав. (т. 1, а.с. 163-171);

- висновках експертів від 01.01.2021 № 05-9-02/1, від 31.08.2021 № 05-9-02/1-11 за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 . З експертиз вбачається, що ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20.50 год. У трупа мається черепно-мозкова травма у вигляді розміщення головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку, крововиливі в м`які покрови голови з внутрішнього боку, синці на повіках обох очей та в лівій виличній ділянці. На підставі проведеної судово-медичної експертизи трупа не виключається можливість виникнення виявлених тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_11 внаслідок ДТП 03.12.2020. Між виявленими тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_11 мається прямий причинний зв`язок (т. 1, а.с. 122-125, 202-204);

- висновку експерта від 28.07.2021 № 02-01/604 за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_17 . З експертизи вбачається, що у ОСОБА_17 мали місце ушкодження: травма голови з переломом кісток склепіння та основи черепа, забоєм головного мозку тяжкого ступеня, крововиливом обличчя. Указані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах ДТП 03.12.2020, та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя (т. 1, а.с. 140-142).

2.6. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

З поданих документів вбачається, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно (як доброзичливий, ввічливий, сумлінний та такий, що завжди прийде на допомогу).

З вимог УІАП ГУНП в Черкаській області та ДІАО ГУНП м. Київ вбачається, що ОСОБА_7 раніше не судимий.

З розписок потерпілої ОСОБА_13 від 04.12.2020, 23.12.2020, 31.12.2020 вбачається, що обвинувачений передав потерпілій 32000,00 грн на лікування потерпілої ОСОБА_11 , 16500,00 грн для здійснення похорон потерпілої ОСОБА_11 . Крім того обвинувачений додатково оплатив витрати на поховання у розмірі 915,00 грн. на підставі товарного чеку від 31.12.2020.

З розписки потерпілої ОСОБА_13 від 06.12.2020 вбачається що в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ДТП, вона отримала 40000,00 грн. У подальшому претензій до ОСОБА_7 не матиме, лише матиме претензії матеріального характеру до страхової компанії, з якою у ОСОБА_7 був укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (автоцивілка).

2.7. Висновки щодо доведеності винуватості.

Під час судового розгляду встановлено, що надані докази є достовірними та достатніми, оскільки не суперечать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду дійти висновку про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

З огляду на викладене судом поза розумним сумнівом встановлено, а стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 та заподіяло потерпілій ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

В обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття. Під час судового розгляду прокурор також віднесла до пом`якшуючих обставин добровільне відшкодування обвинуваченим шкоди.

Суд погоджується з позицією сторони обвинувачення щодо наявності цих обставин, які пом`якшують покарання.

В обвинувальному акті зазначено, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у ході досудового розслідування не встановлено. Ураховуючи приписи ст. 337 КПК України, суд позбавлений права самостійно встановлювати такі обставини, оскільки це є виходом за межі висунутого обвинувачення та призведе до погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

4. Висновки суду щодо покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи, а також бере до уваги наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують. Також судом враховано особливості погодних умов, які існували у день ДТП, та обставини, що знижували видимість на дорозі у цей день.

За таких умов суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а саме покарання у виді позбавлення волі строком три роки з позбавленням права керування транспортним засобом на строк два роки.

Крім того, суд дійшов переконання про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без його ізоляції від суспільства з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, з визначенням іспитового строку в 1 рік 6 місяців.

Суд дійшов висновку, що саме такий захід впливу на засудженого є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Щодо обвинуваченого в межах цього кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався.Підстав для його застосування не вбачається.

Процесуальні витрати відповідно до приписів ст. 124 КПК України складаються з витрат на проведення судових експертиз у розмірі 14072,84 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки з позбавленням права керування транспортним засобом на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 (один) рік 6 (шість) місяців іспитового строку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України впродовж іспитового строку на ОСОБА_7 покласти обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у виді витрат на проведення судових експертиз у загальному розмірі 14072,84 (чотирнадцять тисячі сімдесят дві грн 84 коп) грн.

Речовий доказ автомобіль «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_7 , залишити у розпорядженні останнього.

Речовий доказ автомобіль «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання представнику власнику ТОВ «ПАНДА», залишити у розпорядження власника.

Речовий доказ задній лівий ліхтар автомобіля «КАМАЗ», який поміщено на зберігання до камери схову речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області знищити.

Речовий доказ медичну картка стаціонарного хворого №15334 на ім`я ОСОБА_17 , переданий на зберігання до архіву КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» ЧМР, залишити за визначеним місцем зберігання.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК Українив умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

СуддяОСОБА_1