Справа №522/4366/20
Провадження №1-кп/522/1056/23
УХВАЛА

30 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001531 від 16.06.2018 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області, з вищою освітою, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст.162 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Умань Черкаської області, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з клопотанням про звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд встановив, що 19 серпня 2017 року в ранковий час біля будинку АДРЕСА_5 між ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , який є батьком ОСОБА_9 , виникла словесна сварка.

В подальшому, під час сварки, у ОСОБА_3 , внаслідок раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , виник злочинний намір щодо спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Після чого, 19 серпня 2017 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_6 , який перебував біля будинку № 26 по вулиці Коблевській в місті Одесі та, внаслідок раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого, умисно нанесла кулаком лівої руки, в якому знаходилась зв`язка ключів від дверей, декілька ударів в область правого плеча ОСОБА_6 , спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В подальшому, після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , 19 серпня 2017 року в ранковий час ОСОБА_3 звернулася до своїх знайомих ОСОБА_4 та двох осіб, обвинувальний акт стосовно яких перебуває в провадженні Приморського районного суду міста Одеси.

Далі, у зв`язку із вищезазначеною сваркою між ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , 19 серпня 2017 року в ранковий час ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інші дві особи, обвинувальний акт стосовно яких перебуває в провадженні Приморського районного суду міста Одеси, прийшли до будинку АДРЕСА_5 , в якому мешкає ОСОБА_6 .

Після чого, встановивши, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 перебувають за місцем мешкання останнього, а саме у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інші дві особи, обвинувальний акт стосовно яких перебуває в провадженні Приморського районного суду міста Одеси, 19 серпня 2017 року приблизно о 08 годині 20 хвилин, більш точного часу не встановлено, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканість житла та не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи», шляхом вільного відкриття вхідних дверей квартири, незаконно, умисно, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_6 , у якій постійно мешкає ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України за ознаками: незаконне проникнення до житла.

Загалом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а також у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України за ознаками: незаконне проникнення до житла.

Крім того, суд встановив, що 19 серпня 2017 року в ранковий час біля будинку АДРЕСА_5 між ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , який є батьком ОСОБА_9 , виникла словесна сварка.

В подальшому, 19 серпня 2017 року в ранковий час ОСОБА_3 звернулася до своїх знайомих ОСОБА_4 та двох осіб, обвинувальний акт стосовно яких перебуває в провадженні Приморського районного суду міста Одеси.

Далі, у зв`язку із вищезазначеною сваркою між ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , 19 серпня 2017 року в ранковий час ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та інші дві особи, обвинувальний акт стосовно яких перебуває в провадженні Приморського районного суду міста Одеси, прийшли до будинку АДРЕСА_5 , в якому мешкає ОСОБА_6 .

Після чого, встановивши, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 перебувають за місцем мешкання останнього, а саме у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та інші дві особи, обвинувальний акт стосовно яких перебуває в провадженні Приморського районного суду міста Одеси, 19 серпня 2017 року приблизно о 08 годині 20 хвилин, більш точного часу не встановлено, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканість житла та не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи», шляхом вільного відкриття вхідних дверей квартири, незаконно, умисно, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_6 , у якій постійно мешкає ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України, за ознаками: незаконне проникнення до житла.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 погодилася з тим, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України. При цьому, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 100000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 200000,00 грн. просив залишити без розгляду з метою його подання в порядку цивільного провадження.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Цивільний позов просив залишити без розгляду з метою подання його в цивільному провадженні.

Розглянувши клопотання обвинувачених, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі (№ 309/1201/15-к).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушенні, передбачені ч.1 ст. 122 КК України (нетяжкий злочин) та ч. 1 ст. 162 КК України (кримінальний проступок), 19.08.2017 року, тобто станом на теперішній час минуло понад п`ять років з дня вчинення ОСОБА_3 вказаних кримінальних правопорушень. Протягом цього строку остання не вчинила нового кримінального правопорушення та не ухилялася від слідства або суду, а тому строки давності закінчились.

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, 19.08.2017 року, тобто станом на теперішній час минуло понад три роки з дня вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення. Протягом цього строку останній не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності закінчились.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 162 КК України, не визнала, але не заперечувала проти закриття відносно неї кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України зі звільненням її від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не визнав, але не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч.ч.1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання обвинувачених задовольнити та звільнити їх від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо них, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

При цьому цивільний позовОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 100000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 200000,00 грн. слід залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право на подання цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 7, 284, 286, 369-372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

ЗвільнитиОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0001531 від 16.06.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162 КК України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 162 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позовОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 100000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 200000,00 грн., залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право на подання позову в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 03.04.2023 року о 13 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1