н/п 1-кс/953/1684/23
"01" березня 2023 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
Клопотання подано через канцелярію суду 28.02.2023 року.
Клопотання погоджено з прокурором.
Слідчим надано заяву про розгляд клопотання без її участі.
В обґрунтування клопотання слідчий в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України просить суд розглядати клопотання без повідомлення власника майна та/або його представників з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя зазначає, що враховуючи скорочені строки розгляду клопотання про арешт майна, суд вважає, що відсутні підстави розгляду клопотання без повідомлення власника майна.
Власник майна ОСОБА_3 до судового засідання з`явився, заперечував проти задоволення клопотання.
Захисники у судовому засіданні проти задовлення клопотання заперечували, зазанчаючи, що відсутня частка підозрюваного на яку сторона обвиунвачення просить накласти арешт.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у вигляді конфіскації майна.
З наданих копій документів вбачається, що 17.01.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру, у подальшому 19.01.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у тому, що будучи заступником директора Комунального підприємства «Благоустрій» м. Харкова», маючи злочинний умисел, спрямований на одержання шляхом вимагання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, на початку 2020 року (більш точної дати встановити не представилось за можливе), діючи умисно, вступив в змову з заступником начальника Департаменту містобудування та архітектури, заступником головного архітектора Харківської міської ради ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та директором ТОВ «НВО «Енергопром» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У подальшому, зазначеними особами були розподілені ролі, відповідно до яких ОСОБА_3 здійснює відшукання осіб, які бажають отримати дозвільні документи у сфері містобудування, ОСОБА_9 , здійснює документальний супровід зазначених осіб, ОСОБА_8 видає відповідні дозволи.
У подальшому ОСОБА_3 в березні - квітні 2020 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося за можливе) з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та отримання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, достовірно знаючи, що його знайомий ОСОБА_10 намагається отримати дозвільну документацію у сфері містобудування, а саме: оформити та отримати документацію необхідну для розміщення та будівництва прибудови до багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та підготовки відповідної документації для користування або приватизації вказаної прибудови почав вимагати від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у загальній сумі 12 тис. доларів США.
З метою запевненності ОСОБА_10 у правдивості своїх слів та наявності реальної можливості вчинити перепони щодо видання відповідної дозвільної документації, ОСОБА_3 неодноразово організовував зустрічі ОСОБА_10 з заступником начальника Департаменту містобудування та архітектури, заступником головного архітектора Харківської міської ради ОСОБА_8 . Під час зазначених зустрічей ОСОБА_8 , також реалізуючи спільний з ОСОБА_3 злочинний умисел, підтверджував слова останнього щодо надання не можливості отримання ОСОБА_10 відповідної дозвільної документації без надання відповідної неправомірної винагороди. З метою контролю дій ОСОБА_10 , спрямованих на отримання дозвільної документації, під виглядом допомоги, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_10 отримати дозвільну документацію за допомогою директора ТОВ «НВО «Енергопром» ОСОБА_9 , яка діяла в злочинній змові та в групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .
У подальшому, упродовж 2021 по січень 2023 (більш точної дати встановити не представилось за можливе) ОСОБА_3 , з метою отримання неправомірної вигоди, спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 створювали перепони для отримання ОСОБА_10 дозвільної документації у сфері містобудування, а саме містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .
У той же час, ОСОБА_3 , упродовж з квітня 2020 по січень 2023 року реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання неправомірної вигоди продовжував здійснювати заходи щодо вимагання від ОСОБА_10 , та при кожній зустрічі нагадував про необхідність сплатити кошти за отримання дозвільної документації, бо в іншому разі ОСОБА_10 не отримає відповідної дозвільної документації, необхідної для будівництва прибудови, за адресою: АДРЕСА_2 .
10.01.2023 ОСОБА_10 отримав пакет дозвільних документів, а саме містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою АДРЕСА_2 .
Одночасно з цим, 10.01.2023 ОСОБА_10 почав телефонувати ОСОБА_3 і вимагати надати йому 2000 (дві тисячі) доларів США за те, що надано дозвільні документи, а саме містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва за адресою АДРЕСА_2 . Зазначені телефонні дзвінки були неодноразові.
Крім того, під час зустрічі з ОСОБА_3 , яка відбулась за адресою його місця мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_10 , що той зобов`язаний передати йому 2000 доларів США (для подальшої передачі ОСОБА_8 ) для оплати наданих дозвільних документів, мотивуючи, що у теперішній час дозволи на будівництво ніхто не отримує, а ОСОБА_3 та ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 вирішили питання надання дозвільної документації, а саме містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою АДРЕСА_2 .
Крім того, ОСОБА_3 , під час зазначеної бесіди повідомив, що у подальшому ОСОБА_10 повинен буду передати йому, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ще 5000 (п`ять тисяч) доларів США для отримання дозволу від ДАБК та ще 7000 (сім тисяч) доларів США особисто для ОСОБА_8 за узаконення будівництва по завершенню будівельних робіт. Також ОСОБА_3 повідомив, що більше 12 тисяч доларів США з ОСОБА_10 не візьмуть.
З метою подальшої реалізації своєї злочинної діяльності, охопленої єдиним умислом, спрямованим на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , 16.01.2023 ОСОБА_3 організував зустріч з ОСОБА_10 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_3 продовжив вимагати у ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларів США за вирішення питання щодо надання дозвільної документації , тим самим вимагаючи неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
У подальшому, 16.01.2023 злочинна діяльність ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 була припинена працівниками правоохоронних органів після отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_10 неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст. 368 КК України - прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
17.01.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. 19.01.2023р. ОСОБА_3 повідомлено про зміну повідомленої підозри.
Враховуючи обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень.
Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Слідчий суддя зазначає, що санкція статті інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбачає призначення покарання з можливістю конфіскації майна.
Відповідно до листа Департаменту реєстрації Харківської міської ради за вих. № 367/0/50-23 від 14.02.2023 за ОСОБА_3 (номер та серія паспорту НОМЕР_1 , виданий 15.12.1998) зареєстровано право спільної сумісної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.10.1994 р., виданого Науково-виробничим об`єднанням «Електроважмаш» р. № 245.
З огляду на зазначене, у слідчого судді є достатньо підстав вважати, що суд у випадках,передбачених Кримінальним кодексом України, за результатами розгляду даного кримінального провадження, може призначити ОСОБА_3 покарання у виді конфіскації майна. У зв`язку з чим приходить до висновку про доцільність накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна як виду покарання.
Ті обставнини, що нерухоме майно зареєстровано на праві спільної сумісної власності без визначення часток, не є підставою для відмови у задоволені клопотання та визначення частки може бути вирішено на стадії виконання вироку суду .
При цьому, слід зазначити, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право власності є пропорційним, оскільки встановлює лише заборону відчуження та розпорядження .
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Слідчий суддя зазначає, що заборона укладання угоди стосовно цього майна, проведення його реєстрації та перереєстрації, охоплюються забороною розпорядження та відчуження, внаслідок чого деталізації не підлягає .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий судя ОСОБА_1