Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/113/23
Номер провадження 1-кп/948/9/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0001414 від 24.11.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 15.03.2023р. проголошено вступну та резолютивну частини Ухвали

в с т а н о в и в :

Суть клопотання

У січні 2023р. суду відносно ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування.

До обвинуваченого під час досудового розслідування застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.01.2023р., який продовжений за ухвалою суду від 23.01.2023р. в термін до 24.03.2023р. включно.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити з викладених у ньому підстав.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що може за місцем проживання бути працевлаштованим, в іншій частині поклався на розсуд суду.

Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки такий запобіжний захід є неактуальний, а обвинувачений може перебувати за місцем проживання.

Мотиви суду

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно ч.1 ст. 197 цього Кодексу строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом установлено, що на підставі останньої ухвали Машівського районного суду від 23.01.2023 ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23.03.2023р. включно з підстав існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (частини перша статті 177 КПК України); 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оскільки, як на підставу продовження строку тримання під вартою прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, але за ухвалою слідчого судді та суду ризики, передбачені п.п.4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження, доводи того, що ці ризики є новими прокурор не наводив, а відтак суд дійшов висновку, що вони не зайшли свого підтвердження, оскільки не були враховані судом в попередній ухвалі.

З огляду на викладене, суд буде надавати оцінку ризикам, які були встановлені судом та передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України на які посилається прокурор, враховуючи також те, що ставиться питання саме про продовження, а не застосування запобіжного заходу.

За змістом ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов раніше застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд бере до уваги, що йому інкриміновано обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, який є тяжким, санкцією якого передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, він не одружений, не працює, фактично проживав в АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, судом частково досліджені докази у справі, які є досить вагомими.

Виходячи з приведеної характеристики особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованого злочину, суд дійшов висновку, що ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений. Отже, суд дійшов висновку, що ризик можливого переховування від суду продовжує існувати.

Водночас, суд визнає також слушними доводи прокурора про наявність ризику у вигляді можливості незаконного впливу на потерпілу та свідків, оскільки суд має докази досліджувати безпосередньо, а потерпіла та всі свідки у справі ще не допитані, тоді як обвинувачений обізнаний про місце їх проживання, а тому існує ймовірність, що з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на них, що свідчить про продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, обвинуваченому має бути продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, так як злочин призвів до загибелі людини, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

За викладених обставин, суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті його застосування, забезпеченню виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків та запобіганню спробам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, необхідно зауважити, що вказана позиція суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд

у х в а л и в :

клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.05.2023р. включно, без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 08 год 00 хв 16 березня 2023 року

Суддя ОСОБА_1