НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2023 року ЄУ № 322/342/23 (Провадження № 1-кс/322/71/23)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 (далі по тексту слідчий), погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР 29.03.20223 за №0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України про арешт майна,

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, зі змісту якого випливає, що в рамках згаданого досудового розслідування було встановлено, що 29 березня 2023 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 перебуваючи біля ґанку будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту, діючи з прямим умислом спрямованим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, дістав наявний при собі предмет, ззовні схожий ніж та наніс один удар в область тулубу військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітин з ушкодженням серця.

На переконання слідчого, ОСОБА_5 , виконав всі необхідні дії для досягнення свого злочинного умислу до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 у подальшому була надана перша медична допомога співслужбовцями.

29.03.2023 в приміщенні відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: Запорізька область, смт Новомиколаївка, вул. Запорізька, 81, за участю свідка ОСОБА_7 проведено огляд предмету в ході якого, було вилучено:

1) куртку сіро-синьо-помаранчевого кольору із написом «Укрзалізниця» з нашаруванням РБК, яку упаковано до картонної коробки;

2) камуфляжні штани які мають нашарування РБК в області правого коліна, які упаковано до картонної коробки.

У порядку передбаченим чинним Кримінально-процесуальним кодексом України вищеперераховані речі визнані речовими доказами у провадженні.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, виявлені та вилученні предмети, об`єкти та речі мають значення для кримінального провадження вважаються речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою дієвості цього кримінального провадження.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження у тому числі є арешт майна.

З урахуванням вказаного є підстави вважати, що згідно з ч.1 ст.98 КПК України, вилучені під час огляду місця події предмети, об`єкти та речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Пунктом 1 частини 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Підставою застосування арешту вказаного майна є забезпечення його збереження у тому ж вигляді, у якому воно перебуває, з метою попередження його можливого зникнення, відчуження або пошкодження, оскільки незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженню.

Метою арешту майна, тимчасово вилученого майна, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.

Підставою арешту майна відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, є те що, вищевказане майно відповідає критеріям передбаченим ст.98 КПК України.

Вважаючи, що речі містять на собі сліди біологічного походження, які підлягають ідентифікації шляхом проведення судово-біологічних експертиз, що наддасть органу досудового розслідування в подальшому використати вказані відомості як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим виникла необхідність накласти на них арешт з метою збереження речових доказів.

Враховуючи вказані обставини слідчий просив накласти арешт на перелічені речі (одяг ОСОБА_7 ).

В судове засідання слідчий і прокурор не прибули, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).

Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені 29.03.2023 за №0000038, з правовою кваліфікацією ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Зазначений у клопотанні одяг визнаний речовими доказами постановою слідчого від 30.03.2023.

Також доводами клопотання доведено, що в разі не накладення арешту на згадані речі існує реальна загроза знищення, псування і перетворення або ж безпосередньо цих речей, або інформації чи слідив, які на них містяться і мають доказове значення.

Враховуючи вказане слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим тому воно підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання слідчого, задовольнити.

Накласти арешт на на вилучені речі під час огляду предмету за участю свідка ОСОБА_7 , проведеного 29.03.2023 в приміщенні відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Запорізька, 81, а саме:

1) куртку сіро-синьо-помаранчевого кольору із написом «Укрзалізниця» з нашаруванням РБК, яку упаковано до картонної коробки;

2) камуфляжні штани, які мають нашарування РБК в області правого коліна, які упаковано до картонної коробки.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1