Справа № 383/327/23
Номер провадження 1-кс/383/70/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання прокурора Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000077 від 18 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням в якому з метою попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, вилученого у ОСОБА_4 на підставі протоколу огляду предмету від 19.02.2023, накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м.т. НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичним володільцем (користувачем) є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , м.т. НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони користування та розпорядження майном: п`яти чавунних батарей (по 8 секцій кожна) з системи опалення, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000077 від 18.02.2023, для проведення слідчих дій із зазначеним майном та подальшого зберігання.

Необхідність накладення арешту прокурор пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000077 від 18 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів, попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження вилученого у ОСОБА_4 майна виникла необхідність в накладенні арешту, оскільки оглянуте слідчим майно є предметами злочинного посягання, зберегли на собі його сліди та мають значення і визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Обмеження у користуванні майном є розумним та співрозмірним, та не потягне для нього негативних наслідків. Заборона у користуванні майном внаслідок його вилучення буде найменш обтяжливим способом арешту майна.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилась, подала заяву, в якій просила провести розгляд клопотання про арешт майна без її участі. Клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Фактичний володілець ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечив.

Вивчивши клопотання, його доводи та підстави для накладання арешту, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Відділенням поліції №2 Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000077 від 18 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розпочатого за фактом того, що 18.02.2023 до чергової частини ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка в умовах воєнного стану проникла на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де з приміщення житлового будинку здійснила крадіжку 5 (п`яти) чавунних батарей із системи опалення (а.с. 15).

Згідно протоколу огляду місця події від 18.02.2023 року, згідно якого при огляді житлового будинку, в кімнатах якого виявлено металеві труби та фрагменти відбитків від батарей, а також пошкодження замикаючого пристрою на вхідних дверях до житлового будинку (а.с.20-22).

З копії протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 18.02.2023 року вбачається, що приблизно в липні 2021 року, після смерті своєї матері ОСОБА_6 , вона отримала в спадок домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначений житловий будинок, вона здавала в оренду та згодом, через початок бойових дій на території України, вона вирішила вказане домоволодіння продати, адже не проживала і мала своє власне житло. Іноді, наглядаючи за будинком, вона приходила та перевіряла стан території домоволодіння і житлового будинку. 17.02.2023 прийшовши до території вищевказаного домоволодіння виявила, що пошкоджено замикаючий пристрій вхідних дверей до приміщення житлового будинку, а зайшовши до середини виявила крадіжку двох чавунних (по 8 секцій кожна) батарей із системи опалення, але до поліції вирішила не звертатись, тому зачинила двері до будинку, та пішла до свого домоволодіння за місцем проживання. 18.02.2023 ОСОБА_5 знов прийшовши до території домоволодіння по АДРЕСА_3 , виявила крадіжку ще трьох чавунних (по 8 секцій кожна) батарей, після чого вирішила звернутись до поліції (а.с.23-24).

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 20.02.2023 року вбачається, з початку війни він проживає в смт. Березнегувате, разом зі своїми батьками. По АДРЕСА_3 у його матері мається будинок, в якому на даний час ніхто не проживає. 18.02.2023 року, у післяобідній час, він прийшов до вказаного домоволодіння, щоб перевірити чи все знаходиться на місці. Зайшовши на подвір`я він побачив, що вхідні двері будинку відчинені та пошкоджено замикаючий пристрій. Зайшовши до будинку, ОСОБА_7 побачив пошкодження системи опалення, а саме відсутність п`яти чавунних батарей. З метою пошуку батарей, пішов до сусіднього подвір`я, де проживав ОСОБА_8 , та виявив сліди від автомобілю, які були направлені в бік бази місцевого мешканця ОСОБА_9 , що займається металобрухтом. Прийшовши до ОСОБА_9 , на території побачив 5 (п`ять) чавунних батарей, схожих на ті, що були викрадені з будинку його матері ОСОБА_5 (а.с.48-49).

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 19.02.2023 року вбачається, що в АДРЕСА_4 він має у своєму користуванні складське приміщення, в якому на даний час він зварює буржуйки для знайомих військовослужбовців ЗСУ, тому іноді купує різні металеві речі у своїх знайомих. 18.02.2023 року в післяобідній час, він знаходився на території вищевказаного складського приміщення, де до нього приїхав ОСОБА_8 на своєму автомобілі марки ВАЗ 2101, коричневого кольору разом із ОСОБА_10 та вони запропонували придбати п`ять чавунних батарей із системи опалення, що складаються із 8 секцій, та деякі секції пошкодженні. Запитавши в них, де вони взяли дані батареї ОСОБА_8 та ОСОБА_11 повідомили, що дані речі знаходились в будинку, де раніше проживав ОСОБА_12 . Після чого ОСОБА_4 придбав данні чавунні батареї за грошові кошти у сумі 450 грн. (а.с.25-26).

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 19.02.2023 року вбачається, що раніше він проживав по АДРЕСА_5 , але близько двох тижнів він з`їхав, забравши деякі особисті речі. 17.02.2023 року близько 11:00 год. він вирішив поїхати до свого колишнього місця проживання, забрати речі, які там залишись та в саме цей час до нього прийшов знайомий ОСОБА_13 , і ОСОБА_14 запропонував йому поїхати разом. По дорозі ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_14 про те, що за територією лікарні він знайшов п`ять чавунних батарей, які відніс в будинок ОСОБА_15 , щоб у подальшому їх продати. Приїхавши до домоволодіння по АДРЕСА_5 вони разом погрузили п`ять чавунних батарей до автомобілю ОСОБА_15 , та вирішили відвести їх до спільного знайомого ОСОБА_4 , щоб продати. Приїхавши до останнього, вони продали дані чавунні батареї, за що отримали грошові кошти у сумі 450 грн. 18.02.2023 року близько 16:00 год. до ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що до нього прийшов ОСОБА_7 і побачивши чавунні батареї, почав говорити, що вони з будинку, що розташований по сусідству з будинком, в якому раніше проживав ОСОБА_16 . Після чого, ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_13 та дізнався, що батареї, які вони разом продали, ОСОБА_13 не знайшов, а викрав з будинку по сусідству з колишнім місцем проживання ОСОБА_14 (а.с.31-33).

З копії пояснень ОСОБА_11 від 19.02.2023 року вбачається, що в зв`язку з агресію Російської Федерації на даний час проживає в смт. Березнегувате, за рахунок тимчасового підробітку. В ніч з 16.02.2023 року на 17.02.2023 року близько 00 год. 30 хв. він пішов до території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , з метою, щось викрасти. Територія вказаного домоволодіння огороджена, однак вхідна хвіртка була відчинена, тому він пройшов до вхідних дверей житлового будинку, які були відчинені та зайшов до даної споруди. Пройшовши по всіх кімнатах, нічого цінного не знайшов, тому вирішив відірвати та викрасти батареї опалення. Відірвавши дві батареї, одну в залі, а другу в іншій кімнаті, він положив їх у веранді житлового будинку, та по одній відніс їх до будинку свого товариша ОСОБА_8 , що проживає по АДРЕСА_5 . Забравши другу батарею, вхідні двері будинку та вхідну хвіртку за собою зачинив. Через деякий час, покуривши та подумавши, що йому робити, вирішив повернутись, щоб викрасти ще декілька батарей. Повернувшись до будинку, він ще відірвав три чавунні батареї з кожної з кімнат будинку та переніс до тих двох батарей, які викрав раніше, також, позачинявши за собою вхідні двері до будинку та вхідну хвіртку до території домоволодіння. Наступного дня він запропонував своєму знайомому ОСОБА_8 їх продати, що у подальшому і зробили (а.с.34-37).

19.02.2023 року ОСОБА_4 добровільно видав для огляду та подальшого вилучення п`ять чавунних батарей (по 8 секцій кожна) системи опалення, які він придбав у ОСОБА_13 , про що склав заяву (а.с.27).

Згідно протоколу огляду предмету від 19.02.2023 року на території складського приміщення по АДРЕСА_4 серед металобрухту виявлено та вилучено п`ять чугунних батарей, що складаються із восьми ребер, під час чого ОСОБА_4 зазначив, що вказані батареї він придбав у ОСОБА_13 (а.с.28-30), які протоколу огляду предмету від 20.02.2023 року оглянуті з участю потерпілої ОСОБА_5 , яка їх впізнала (а.с.50-52) та постановою слідчого ОСОБА_17 визнані речовими доказами (а.с.53-54) та переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 (а.с.39).

Згідно ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст.168 КПК України).

Отже, заявлене до арешту майно має статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 3 статі 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК України).

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За таких умов прокурор обґрунтовано вважає необхідним в майбутньому забезпечити проведення відповідних (в тому числі товарознавчих) експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень стануть вищевказані речові докази предмети кримінального правопорушення, які передані потерпілому.

У разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно з відповідною забороною його користування та розпорядження воно підлягає вилученню у потерпілої та поверненню особі, у якої його було вилучено, яка оплатно заволоділа ним та з метою приховування слідів вчинення можливого кримінального правопорушення, зменшення для себе можливих майнових втрат через їх вилучення, може здійснити активні дії по знищенню (пошкодження для перетворення у металобрухт), приховуванню, перетворенню або його відчуженню, що свідчить про існування значного ризику втрати вказаних речових доказів як таких, чим перешкодить проведенню досудового розслідування та вчиненню слідчих дій із вказаним майном, проведення судових експертиз, спрямованих на повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження. Відтак є нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні, необхідності проведення експертиз і відкриття матеріалів учасникам кримінального провадження (ст.290 КПК України), тобто безперешкодного доступу сторін і учасників кримінального провадження до зазначеного майна.

При розгляді поданого клопотання, з наданих матеріалів встановлено, що дії прокурора відповідають вимогам закону. Останній довів існування ризику втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. За таких умов, добровільно видане ОСОБА_4 та оглянуте слідчим майно відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Також для проведення ефективного досудового розслідування є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню і вимога прокурора про необхідність застосування заборони в користуванні та розпорядженні арештованим майном.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження вищевказаними п`ятьма чавунними батареями (по 8 секцій кожна) з системи опалення, з метою запобігання попередження їх втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначиться на інтересах власника і третіх осіб.

Отже, згідно наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що вищевказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає вимогам ст.98 КПК України як речовий доказ, оскільки зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження, клопотання підлягає задоволенню та на вказані речі необхідно накласти арешт із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000077 від 18.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на добровільно видане ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та оглянуте і вилучене згідно протоколу огляду предмету від 19.02.2023 року, проведеного на території складського приміщення по АДРЕСА_4 , майно, яке визнано речовими доказами, з метою забезпечення його збереження та запобігання можливості його втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження, а саме: п`ять чавунних батарей (по 8 секцій кожна) з системи опалення, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1