Справа № 135/1098/22
Провадження №11-кп/801/365/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000071 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.01.2023, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не судимого,

- за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язано останнього періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сміла Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язано останнього періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь Відокремленого підрозділу «Біогаз Ладижин» Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» кошти в сумі 53308 (п`ятдесят три тисячі триста вісім ) гривень 20 коп. за спричинену матеріальну шкоду, тобто по 26654 грн. (двадцять шість тисяч шістсот пятдесят чотири гривні) 10 коп. з кожного.

Вирішено долю процесуальних витрат та речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в ніч з 06.07.2022 на 07.07.2022, опівночі, вступивши в попередню змову між собою, маючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, введеного на території України згідно Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України № 2119-ІХ від 15.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України №2212-ІХ від 21.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України №2263-ІХ від 22.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», прийшли до території відокремленого підрозділу «Біогаз Ладижин» товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика», що знаходиться за адресою: вул. Лісова, 50, с. Василівка, Гайсинський район, Вінницька область, де ОСОБА_7 за допомогою заздалегідь заготовлених кусачок пошкодив сітку та разом з ОСОБА_8 проникли на вищевказану територію.

В подальшому ОСОБА_7 підійшов до дерев`яної бухти з кабелем марки NHXH FE 180xE90 5x25 та, реалізуючи спільний кримінально-протиправний умисел, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність спільних дій та настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовлених кусачок відрізав вищевказаний кабель довжиною 82 метри, який разом з ОСОБА_8 через отвір сітки відтягнули до лісу. Далі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, а саме продали як брухт кольорових металів на пункт прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_3 , який належить споживчому товариству «Руно», чим завдали майнової шкоди відокремленому підрозділу «Біогаз Ладижин» товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика», яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4918/22-21 від 26.07.2022 становить 53308,20 грн.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.01.2023 стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України змінити через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказати у резолютивній частині вироку про стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 солідарно на користь відокремленого підрозділу «Біогаз Ладижин» Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 53 308 (п`ятдесят три тисячі триста вісім ) гривень 20 коп. Доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про те, що початок іспитового строку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обчислювати з 31.01.2023, тобто з моменту проголошення вироку. В решті вирок залишити без змін.

На думку прокурора, як вбачається з оскаржуваного вироку, представник потерпілого відокремленого підрозділу «Біогаз Ладижин» Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» не звертався до суду з відповідною заявою про визначення відповідальності ОСОБА_8 та

ОСОБА_7 окремо у певних частках, тому вони і мають нести солідарну відповідальність перед потерпілим.

Крім того, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , Тульчинський районний суд Вінницької області допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки ухваливши обвинувальний вирок щодо вказаних вище осіб, не визначив початок іспитового строку, на який звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що суперечить вимогам кримінального процесуального закону (ст. 374 КПК України) та впливає на правильність судового рішення.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги з доповненнями та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Мотиви Суду

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

В роз`ясненнях п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про виконання судами У країни законодавства і постанов пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ 1 постановлення вироку» від 29.06.1990 зазначається, що зміст резолютивної частини вироку має бути викладено чітко і ясно, щоб при його виконанні не виникало сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Разом з тим, таких вимог кримінального процесуального закону та роз`яснень постанов Пленуму Вінницький міський суд при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не дотримався.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України та роз`яснень, що містяться в п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003, в резолютивній частині обвинувального вироку, з поміж іншого, суд ухвалює рішення про початок строку відбування покарання.

Проте, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , Тульчинський районний суд Вінницької області допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки ухваливши обвинувальний вирок щодо вказаних вище осіб, не визначив початок іспитового строку, на який звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що суперечить вимогам кримінального процесуального закону (ст. 374 КПК України) та впливає на правильність судового рішення.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Разом з цим, згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При цьому, відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Проте, як вбачається з оскаржуваного вироку, представник потерпілого відокремленого підрозділу «Біогаз Ладижин» Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» не звертався до суду з відповідною заявою про визначення відповідальності ОСОБА_8 та

ОСОБА_7 окремо у певних частках, тому вони і мають нести солідарну відповідальність перед потерпілим.

Однак, Тульчинським районним судом Вінницької області не виконано вказаних вимог Закону та під час задоволення цивільного позову на користь потерпілого відокремленого підрозділу «Біогаз Ладижин» Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 стягнуто завдану злочином матеріальну шкоду у розмірі 53308 (п`ятдесят три тисячі триста вісім) гривень 20 коп., тобто по 26654 грн. (двадцять шість тисяч шістсот п`ятдесят чотири гривні) 10 коп. з кожного, а не солідарно.

Отже, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_8 та

ОСОБА_7 суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для зміни вироку судом апеляційної інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. ст. 409, 412 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.01.2023 стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 змінити.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 солідарно на користь відокремленого підрозділу «Біогаз Ладижин» Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 53 308 (п`ятдесят три тисячі триста вісім ) гривень 20 коп.

Початок іспитового строку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обчислювати з 31.01.2023, тобто з моменту проголошення вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3