Справа № 466/1390/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/184/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченої: ОСОБА_8

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 10 лютого 2023 року клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 - задоволено.

Продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Встановлено строк дії даної ухвали до 10 квітня 2023 року включно.

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, санкція статті якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_8 , будучи обізнаною із можливою мірою покарання у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин може переховуватись від суду, також обвинувачена ОСОБА_8 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, зокрема незаконно впливати на свідків та експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити злочинну діяльність.

На зазначену ухвалу захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та остановити нову ухвалу, якою застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою реєстрації та визначити розмір застави у мінімальному розмірі для відповідної статті КК України.

На підтримку доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу не обґрунтовано, а судом при розгляді клопотання не встановлено підстави вважати, що ОСОБА_10 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вважає, що слідчим у клопотанні та підчас судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не доведена неможливість застосування запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою, через неможливість уникнути зазначені у клопотанні ризики.

Вказує, що судом не враховано наявність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_11 , а саме наявність чоловіка та неповнолітньої дитини, а також не враховано наявність у обвинуваченої та чоловіка суттєвих захворювань, що перешкоджають застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає ухвалу про продовження застосування до обвинуваченої ОСОБА_12 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою такою, що підлягає скасуванню, в зв`язку із необґрунтованістю мети та підстав застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та обвинуваченої, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про законність ухвали суду, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.02.2023 обвинуваченій ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що остання, будучи обізнаною із можливою мірою покарання у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин може переховуватись від суду.

Крім того, місцевим судом правильно встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, зокрема незаконно впливати на свідків та експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити злочинну діяльність, зокрема перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, може вчинити інше насильницьке кримінальне правопорушення, що в сукупності свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_8 має чоловіка та неповнолітню дитину, що свідчить про міцність її соціальних зв`язків та є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були враховані вказані обставини, однак такі не свідчать про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Твердження апелянта про те, що слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу не обґрунтовано, а судом при розгляді клопотання не встановлено підстави вважати, що ОСОБА_10 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та може вчинити інші кримінальні правопорушення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Водночас, стороною захисту не спростовано мотивів суду про неможливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції провів ретельний аналіз наявності підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та з огляду на те, що остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що вчинений останньою із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на неї процесуальних обов`язків, з врахуванням даних про її особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Правових підстав для зміни обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу на домашній арешт, як про це просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає та вважає, що продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави здійснене з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченої та з дотриманням вимог закону Кримінального процесуального закону.

З врахуванням вищевказаних обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_8 слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів із застосуванням фізичного насильства, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення останній розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 .

Ухвала Шевченківського районного суду міста Львова від 10 лютого 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є обґрунтованою та вмотивованою, тому апеляційний суд не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2023 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3