Справа №635/238/23
Провадження №1-кп/635/48/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000801 від 04.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зідьки Зміївського району Харківської області, громадянина України, не судимого, з середньою освітою, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Головний сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді старшого техніка 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на самовільне залишення місця служби, маючи об`єктивні можливості продовжувати несення служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1,2,24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 27.04.2022 в першій половині дня, перебуваючи в районі населеного пункту Кутузівка, Харківського району, Харківської області, самовільно залишив місце служби та був відсутнім до 01.05.2022 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його із несенням служби.

01.05.2022 головний сержант ОСОБА_5 повернувся до місця служби та продовжив виконання обов`язків за посадою.

До суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між ОСОБА_5 і прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 11 січня 2023 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі підозри, щиро розкаявся.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби без поважних причин в умовах воєнного стану особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст.472, ч.4 ст.474, 475 КПК України.

Між ОСОБА_5 , якому було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, і прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 досягнута угода про визнання винуватості, яка 11 січня 2023 року підписана сторонами. При укладанні зазначеної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України за вказаних обставин, а також досягнуто домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.5 ст. 407 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.58 КК України замість покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки призначити покарання у вигляді службових обмежень для військовослужбовців на строк 2 (два) роки, що полягає у відрахуванні в дохід держави із суми грошового забезпечення засудженого двадцяти відсотків.

Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди з наступних мотивів.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами кримінального провадження угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Таким чином, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, інтересам суспільства та держави і даним особи обвинуваченого, який не судимий, є військовослужбовцем, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та повністю визнав провину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373-376, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 січня 2023 року, укладену між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити покарання на підставі ст.69 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.58 КК України замість покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки призначити покарання у вигляді службових обмежень для військовослужбовців на строк 2 (два) роки, що полягає у відрахуванні в дохід держави із суми грошового забезпечення засудженого двадцяти відсотків.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1