Справа № 147/144/16-к
Провадження № 1-кп/127/1135/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000289 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гордіївка Тростнецького району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2015 року близько 00:20 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з м. Бершадь в бік м. Вінниця. Навпроти будинку № 47А на перехресті вулиць Леніна-Крупської-Макаренка в смт. Тростянець Вінницької області ОСОБА_5 , в порушення вимог п.п. 18.1, 18.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, перевищив максимальну швидкість руху в населеному пункті, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, проїжджаючи повз пішоходів, які не встигли закінчити перехід проїзної частини і вимушено перебувають на лінії, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину на вказаному нерегульованому пішохідному переходу.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 224-к від 02.10.2015 року, у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження:
- закрита черепно-мозкова травма: переломи кісток склепіння та основи черепа - лобної кістки зліва в ділянці виличного відростку та лівої клиновидної кістки із ушкодженням верхнє-латеральної стінки лівої очниці, струс головного мозку, поверхневі рани і множинні садна шкіри обличчя. За ступенем тяжкості дані ушкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом кісток склепіння та основи черепа являється небезпечним для життя в момент спричинення;
- закрита травма живота і тазу: закриті переломи кісток поперекового відділу хребта і тазу - оскольчатий перелом зліва і поперековий перелом справа обох сідничних і лонних кісток, перелом гребеня лівої здухвинної кістки і крижів зліва з розривом лівого крижово-здухвинного сполучення, перелом дуги 5-го поперекового хребця, переломи поперечних відростків справа 2-4-го поперекових хребців, забій обох нирок, підкапсулярний розрив селезінки. Дані ушкодження за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки потягли тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я;
- поверхневі рани в області долоні правої кисті, зовнішньої поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, нижньої третини лівої гомілки і стопи. Дані ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (понад 6 днів, але не більше 21 доби).
Згідно з висновком експерта № 10 (116)-15 від 25.11.2015 року, водій автомобіля марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно п.п. 18.1, 18,3 та 12.4. ПДР України. Швидкість руху автомобіля марки «Volkswagen Touareg» під керуванням водія ОСОБА_5 при зіткненні з урахуванням деформацій і руйнувань становила 27..29,2 км/год., а на момент виходу пішохода на пішохідний перехід - 137,2..148,7 км/год. У діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 18.1, 18.3 та 12.4 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП. Водій автомобіля марки «Volkswagen Touareg» ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода і уникнути зіткнення у разі дотримання п. 12.4 ПДР України.
Порушення вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах не визнав, надав суду наступні показання. В той день він рухався на автомобілі марки «Volkswagen Touareg» в центрі смт. Тростянець зі швидкістю 50-60 км/год. При цьому він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Крім нього в автомобілі нікого не було. За 200-400 метрів до нерегульованого пішохідного переходу він побачив кілька пішоходів на даному переході. Двоє з них йшли попереду, двоє позаду останньою йшла потерпіла та кілька разів оберталася назад. Він призупинився, а перед самим переходом, за 1-2 метри до нього, він рухався зі швидкістю 1 км/год., а далі зовсім став. Коли пішоходи пройшли, він розпочав рух. Однак в цей час потерпіла повернулася через ліве плече та швидкими кроками почала повертатися назад. В цей час він ненавмисно здійснив наїзд на потерпілу. Після цього він вийшов з автомобіля та підійшов до потерпілої, яка була у свідомості. Навколо нього було дуже багато людей. Він посадив потерпілу у свій автомобіль та відвіз її у лікарню.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 надала суду наступні показання. Того дня вона разом з подругами переходили дорогу по нерегульованому пішохідному переході в центрі смт. Тростянець. Вона переходила дорогою останньою, відстала від подруг на 3-4 кроки, оскільки трохи затрималась, прощаючись з однокласниками. Надворі було темно, однак пішохідний перехід добре освітлювався. Дійшовши до середини дороги, вона побачила фари автомобіля, який швидко наближався. Вона зрозуміла, що не встигне перейти дорогу перед цим автомобілем, оскільки він рухався дуже швидко прямо на неї, тому повернулася назад. Вона пішла у зворотному напрямку, оскільки злякалася за своє життя. Її подруги встигли перейти дорогу, а на неї здійснив наїзд вищевказаний автомобіль. Їй не відомо, чи бачили дівчата, як відбулося ДТП. Одразу після наїзду, вона втратила свідомість та отямилася уже в лікарні.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_8 , який надав суду наступні показання. Того вечора, він з друзями відпочивав в центрі смт. Тростянець. Крім нього у компанії були ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Коли вони розходися, то частина компанії, в тому числі потерпіла, збиралися йти ще гуляти. Він, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 йшли в інший бік, в той час як четверо дівчат, в тому числі ОСОБА_9 , пішли через дорогу. Він не бачив як потерпіла переходила дорогу. Через декілька хвилин він почув звук гальм і удар автомобіля. Він обернувся та побачив на дорозі автомобіль марки «Volkswagen Touareg», який стояв на зустрічній смузі руху за пішохідним переходом. На автомобілі була розбита фара, погнутий капот і відбитий спойлер. На проїжджій частині лежала дівчина, яку він тоді не міг упізнати, в неприродній позі, з ранами на руках та ногах. За мить навколо автомобіля стало багато людей. Він підійшов ближче та бачив, як його товариш знайшов взуття ОСОБА_15 . Також він бачив, як водій автомобіля «Volkswagen Touareg» заносив потерпілу ОСОБА_9 на руках до автомобіля, на заднє сидіння. Далі автомобіль рушив та швидко зник. Він подумав, що автомобіль повіз потерпілу до лікарні, тому разом з хлопцями пішли туди.

В той час надворі була суха, ясна погода, пішохідний перехід добре освітлювався. Автомобіль їхав з великою швидкістю, швидко наближався з ввімкненими фарами.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_16 , яка надала суду наступні показання. Того вечора вона разом з ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 відпочивали в центрі смт. Тростянець. Близько опівночі вони вчотирьох переходили дорогу. В той час освітлення було добре, дорогу було видно на далеку відстань. Вони пропустили один автомобіль та почали переходити дорогу по пішохідному переходу. При цьому вони бачили світло фар автомобіля, який рухався в їх бік, але був далеко. На переході вона йшла попереду, а ОСОБА_9 позаду за 2-3 метри від неї. Вона не чула, щоб ОСОБА_19 хтось кликав та не бачила, як остання йшла через дорогу. Ще не закінчивши перехід дороги, за 1,5 м. до тротуару, вона почула звук гальм автомобіля і удар. Обернувшись, вона побачила автомобіль, який стояв майже посередині дороги, частково на пішохідному переході. Коли вона підійшла ближче, то побачила ОСОБА_9 , яка була без свідомості та лежала приблизно посередині дороги за 4-5 метрів від автомобіля, не на пішохідному переході. До місця ДТП одразу підбігли люди. В цей час до ОСОБА_19 підійшов ОСОБА_5 , взяв її на руки, поніс в свій автомобіль та поїхав. Побачивши це, вона та ОСОБА_11 викликали швидку допомогу, сіли в таксі та поїхали за автомобілем ОСОБА_5 . Останній доїхав до лікарні та зупинився. Біля лікарні вона побачила, що автомобіль ОСОБА_5 пошкоджений спереду.

В подальшому вона бачила ОСОБА_19 у лікарні уже в свідомості. Остання блювала, в неї були подерті руки та ноги. Після події ДТП ОСОБА_9 тривалий час лежала в лікарні, довго не вставала з ліжка.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_20 , яка надала суду наступні показання. 02.08.2015 року вона з друзями переходили дорогу навпроти Торговельного центру в смт. Тростянець. Вона йшла разом з ОСОБА_21 . Позаду них йшла ОСОБА_7 . Вона не чула, щоб в цей час хтось гукав останню. Коли вона уже перейшла дорогу та стояла на тротуарі спиною до дороги, то почула звук автомобільних гальм та удар. Вона обернулася та побачила ОСОБА_7 , яка лежала на дорозі за межами пішохідного переходу. Моменту зіткнення вона не бачила. Також на дорозі стояв автомобіль «Volkswagen Touareg», з якого вийшов ОСОБА_5 , взяв ОСОБА_19 на руки, заніс у автомобіль, сів за кермо та поїхав.
Їй не відомо, чи перебував ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_22 , який надав суду наступні показання. Того вечора він перебував в центрі смт. Тростянець, стояв неподалік, приблизно за 50 метрів, місця, де сталася ДТП. В якийсь момент він побачив автомобіль типу джип марки «Volkswagen», який не швидко їхав по дорозі. В цей час кілька дівчат швидким кроком переходили дорогу: троє попереду, а позаду ще двоє. Автомобіль зменшив швидкість, пропускаючи трьох дівчат, які переходили дорогу. Він не бачив як ОСОБА_7 переходила дорогу. Далі він почув звук гальм, одразу підбіг до місця ДТП та побачив, що автомобіль стоїть на пішохідному переході на своїй смузі руху, а на дорозі справа від автомобіля лежить дівчина. На автомобіль та гальмівний шлях він не дивився. Освітлення на той час було хороше. ОСОБА_5 взяв дівчину на руки та попросив його відчинити двері автомобіля, що він і зробив. ОСОБА_5 положив дівчину в автомобіль та попросив його поїхати з ним до лікарні. Він сів в автомобіль і вони поїхали.
Він не чув запаху алкоголю від ОСОБА_5 , однак чув такий запах від потерпілої. В автомобілі остання стогнала та щось говорила. В потерпілої були розширені зіниці, крові на ній не було.
В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_23 , який надав суду наступні показання. В той вечір він разом з ОСОБА_24 переходив дорогу по пішохідному переходу в центрі смт. Тростянець. В цей момент він почув удар, обернувся та побачив, що ОСОБА_7 збив автомобіль. При цьому автомобіль зупинився на зустрічній смузі руху ближче до середини дороги, а ОСОБА_7 лежала на дорозі за приблизьмо 1,5 або більше метрів від авто. Далі ОСОБА_5 взяв потерпілу на руки, заніс в автомобіль та поїхав. Він не пам`ятає, чи був ще хтось в автомобілі ОСОБА_5 . Далі він поїхав до лікарні на таксі разом з другом ОСОБА_25 .

Він бачив скло розбитої автомобільної фари на проїжджій частині дороги. Як потерпіла переходила дорогу він не бачив.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_26 , який надав суду наступні показання. Йому відомо, що біля його магазину в смт. Тростянець сталося ДТП, але її обставин він не знає, бо перебував в той день в м. Одеса. Камери відео спостереження на його магазині в той час не працювали.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_27 , яка надала суду наступні показання. Того вечора вона, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 і ОСОБА_11 переходили дорогу в центрі смт. Тростянець. Спочатку йшла вона та ОСОБА_20 , автомобілів в той час на дорозі не було. Вони перейшли дорогу, а ОСОБА_9 і ОСОБА_13 пропустили автомобіль та почали переходити дорогу, рухаючись до них. В цей час вона почула звук автомобільних гальм, удар, одразу повернулася та побачила, як хтось летить у повітрі. Потім вона зрозуміла, що це ОСОБА_7 . Автомобіль зупинився передньою частиною на зустрічній смузі руху, а задньою на пішохідному переході теж на зустрічній смузі. Вікторія лежала непритомна на дорозі. Далі ОСОБА_5 підняв ОСОБА_19 і поніс в автомобіль. На задньому сидіння автомобіля був ще один чоловік. Навколо було близько 50 чоловік, всі почали збігатися до автомобіля.

По ОСОБА_5 не було помітно, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На дорозі було штучне освітлення вуличними ліхтарями, асфальт був сухий.

В подальшому вона бачила ОСОБА_7 в лікарні у важкому стані. Остання не вставала, ледь повертала голову.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_28 , який надав суду наступні показання. Того вечора він з друзями відпочивав в центрі смт. Тростянець. В якийсь момент ОСОБА_19 запропонувала піти випити кави, на що всі погодилися.

Освітлення на вулиці було хороше, дорогу було добре видно в обидва боки. Коли він переходив дорогу, то автомобіля ОСОБА_5 не бачив. Він, ОСОБА_29 та ОСОБА_30 пройшли близько 50 метрів, почули звук автомобільних гальм, удару та одразу обернулися. Вони побачили багато людей на дорозі. Автомобіль ОСОБА_5 стояв передньою частиною на зустрічній смузі руху, а задня його частина була на пішохідному переході. На автомобілі були пошкодження. Далі ОСОБА_5 заніс ОСОБА_19 , яка була без свідомості, в свій автомобіль і кудись поїхав. При цьому туфлі ОСОБА_19 залишилися на дорозі. Він взяв їх та поїхав у лікарню.

В лікарні він бачив ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. В останнього були червоні очі, нестійка хода та різкий запах алкоголю.

Матір ОСОБА_8 , яка працює в лікарні, повідомила йому, що ОСОБА_19 без свідомості. Коли він провідував потерпілу через кілька днів після ДТП, то бачив, що вона не може вставати, в неї розбита голова. Також вона мала інші тілесні ушкодження.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_31 , яка надала суду наступні показання. В той вечір влітку в смт. Тростянець закінчилася дискотека та молодь поверталася додому. На вулиці було людно. Вона разом з ОСОБА_25 переходили дорогу та почула звук удару. Вона обернулася та побачила, як ОСОБА_7 лежить на дорозі на спині без свідомості. Також на дорозі стояв автомобіль, задні його колеса знаходилися на пішохідному переході, а передня частина була на зустрічній смузі руху, на капоті було пошкодження. Всі люди почали підбігати до ОСОБА_19 . Потім водій автомобіля вийшов, взяв ОСОБА_7 на руки та положив на заднє сидіння свого автомобіля. При цьому в автомобілі вже хтось був, бо вона бачила, що голова ОСОБА_19 лежить в когось на колінах, а з носа йде кров. Люди говорили ОСОБА_5 , що не слід чіпати потерпілу, варто дочекатися приїзду швидкої допомоги, однак обвинувачений не слухав.

В подальшому вона бачила на дорозі сліди гальм автомобіля та кров на асфальті.

Вона не бачила як ОСОБА_7 переходила дорогу та як їхав автомобіль ОСОБА_5 .

Їй відомо, що в лікарні винуватець ДТП відмовлявся здавати аналізи сечі та крові для встановлення факту сп`яніння.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_25 надав суду наступні показання. Тієї ночі він перейшов пішохідний перехід та бачив, як по дорозі їде автомобіль за 400-500 м від нього. Коли він перебував спиною до дороги, то почув звук удару. Він повернувся та побачив як ОСОБА_19 летить у повітрі, а далі падає за 2-3 м від автомобіля. Автомобіль зупинився передньою частиною на зустрічній смузі. ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, підняв ОСОБА_19 і положив її на заднє сидіння.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_32 наданий ним висновок підтримав, додатково повідомив наступне. Швидкість реакції водія - 0,6 сек. він вирахував порівнявши зупинний шлях та віддаленість автомобіля. При проведенні досліджень він не брав до уваги показання свідків, оскільки жоден з них не зазначав темп руху пішохода. Також він не зміг розрахувати швидкість руху автомобіля, тому що були відсутні гальмівні шляхи. Він не пам`ятає чи були дані про стан сп`яніння водія. Він вважав, що ОСОБА_7 перед ДТП бігла на дорозі.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_33 наданий ним висновок підтримав, додатково повідомив наступне. Дослідивши пошкодження автомобіля, він встановив, що швидкість автомобіля на момент удару була 27-29 км/год. Швидкість пішохода він брав середньостатистичну 1-1,7 м/с. Він не брав до уваги показання ОСОБА_34 , а опирався на вихідні дані, які вказав слідчий.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_35 наданий ним висновок підтримав, додатково повідомив наступне. Він давно знайомий з ОСОБА_4 . Ініціатором експертизи був останній. Саме ОСОБА_4 надав йому вихідні дані та копії документів на підставі яких він провів експертизу. Він читав свідчення водія, який стверджував, що їхав 40-50 км/год., та потерпілої, яка повідомила, що рухалася зі швидкістю 4,3-4,4 м/с. При цьому він вважав, що водій був тверезий і здоровий. Про наслідки ДТП, в тому числі про тілесні ушкодження ОСОБА_7 , йому не було відомо. Його висновок може не відповідати всім матеріалам справи, оскільки всі вихідні дані для проведення експертизи йому надав ОСОБА_4 і фактично його висновок базується на словах ОСОБА_34 .

В судовому засіданні експерт ОСОБА_36 наданий ним висновок підтримав, додатково повідомив наступне. Всі дані для проведення експертизи він взяв з матеріалів справи, однак при проведенні дослідження він не враховував тілесні ушкодження потерпілої, а лише пошкодження автомобіля. Він не пам`ятає чи прослуховував диски з показаннями допитаних осіб, однак показання потерпілої надані в судовому засіданні він не враховував. Він стверджує, що небезпека для водія виникла з моменту зміни напрямку руху пішохода.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_37 наданий ним висновок підтримав, додатково повідомив наступне. Він вважає, що пішохід на пішохідному переході мала рухатися лише прямо і моментом виникнення небезпеки для водія був момент зміни пішоходом напрямку руху. Він не може відповісти, чому він не враховував показання потерпілої та її тілесні ушкодження при проведенні дослідження.

В судовому зсіданні свідок ОСОБА_38 надав суду наступні показання. На той час він працював водієм Тростянецької ЦРЛ. Він віз аналізи у Вінницю, які були в коробці (без холодильника). Дану коробку йому видала чергова медсестра, по дорозі нікого зі сторонніх осіб він не підвозив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_39 надав суду наступні показання. Він проводив освідування ОСОБА_5 на стан сп`яніння, набирав кров та сечу для аналізу. Згідно до проведеним дослідженням, в сечі ОСОБА_5 виявлено алкоголь, хоча в крові алкоголю не було. При цьому він чув від ОСОБА_5 запах алкоголю.

Сеча людини зберігається близько доби, а далі етанол природнім шляхом випаровується, тому щоб дослідження проводилися правильно, сечу потрібно зберігати та перевозити у холодильнику.

В судовому засіданні експерти ОСОБА_40 та ОСОБА_41 надані ними висновки підтримали.

В судовому засіданні були досліджені документи, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- витяг з кримінального провадження від 03.08.2015 року;

- доручення про проведення досудового розслідування від 03.08.2015 року;

- повідомлення від 03.08.2015 року;

- постанова про призначення групи прокурорів;

- витяг з кримінального провадження від 10.08.2015 року;

- доручення про проведення досудового розслідування від 10.08.2015 року;

- повідомлення від 10.08.2015 року;

- постанова про визначення підслідності від 03.08.2015 року;

- витяг з кримінального провадження від 02.08.2015 року;

- доручення про проведення досудового розслідування від 02.08.2015 року;

- повідомлення від 02.08.2015 року;

- постанова про призначення групи слідчих від 02.08.2015 року;

- спецповідомлення від 03.08.2015 року;

- постанова про призначення групи прокурорів від 03.08.2015 року;

- рапорти від 02.08.2015 року;

- протокол огляду місця події від 02.08.2015 року зі схемою та фототаблицею, згідно якого оглядалася частина дороги де відбулася ДТП по вул. Леніна в смт. Тростянець Вінницької області;

- протокол огляду транспортного засобу від 02.08.2015 року, згідно якого проводився огляд автомобіля марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який знаходився на стоянці біля Тростянецького РВ УМВС. На правій передній частині автомобіля виявлено пошкодження фари, декоративної накладки на капот та капоту;
- довідка Тростянецької ЦРЛ № 540 від 04.08.2015 року, згідно якої ОСОБА_7 знаходиться на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні лікарні з 02.08.2015 року з приводу ЗЧМТ, струсу головного мозку, множинних саден обличчя, забою поперекового відділу хребта, двобічного закритого перелому лонних і сідничних кісток, забою грудної клітки;
- протокол огляду від 03.08.2015 року, згідно якого проводився огляд автомобіля марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на території Тростянецької ЦРЛ. На автомобілі виявлено пошкодження правої фари, правої сторони переднього бампера та поверхні капоту справа;
- клопотання про арешт майна від 05.08.2015 року;

- постанова про призначення експертизи від 05.08.2015 року;

- лист прокурора Прокуратури Вінницької області від 10.08.2015 року;

- протокол проведення слідчого експерименту від 07.08.2015 року за участю свідка ОСОБА_20 , в ході якого остання розповідала про обставини ДТП, яка сталася 02.08.2015 року за участю автомобіля обвинуваченого;

- протокол проведення слідчого експерименту від 07.08.2015 року за участю свідка ОСОБА_25 , в ході якого останній розповідав про обставини ДТП, яка сталася 02.08.2015 року за участю автомобіля обвинуваченого;

- протокол проведення слідчого експерименту від 07.08.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого останній розповідав про обставини ДТП, яка сталася 02.08.2015 року за участю його автомобіля;

- висновок експерта № 397а від 27.08.2015 року, відповідно до якого в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля марки «Volkswagen Touareg» ОСОБА_5 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 12.2, 12.3, 18,1 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_5 , відповідно показань останнього, не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля марки «Volkswagen Touareg» ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. На момент експертного огляду автомобіля марки «Volkswagen Touareg» встановлено, що робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина знаходилися в працездатному стані. Максимально припустима швидкість руху автомобіля марки «Volkswagen Touareg» на відрізку дороги, де сталася пригода становить 60 км/год.;
- акт медичного огляду на стан сп`яніння від 02.08.2015 року та висновки про результати даного огляду від 02.08.2015 року, відповідно до яких 02.08.2015 року о 02:00 год. у ОСОБА_5 виявлено алкогольне сп`яніння;

- акт медичного огляду на стан сп`яніння від 02.08.2015 року та висновок про результати даного огляду від 02.08.2015 року, відповідно до яких 02.08.2015 року о 02:30 год. у ОСОБА_7 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено;

- повідомлення про підозру від 07.08.2015 року;

- клопотання про застосування запобіжного заходу;

- постанова про призначення експертизи від 07.08.2015 року;

- висновок експертів № 224-к від 02.10.2015 року, відповідно до якого дослідивши матеріали медичної карти стаціонарного хворого № 3132/531, медичної карти амбулаторного хворого Тростянецької ЦРЛ, рентгенограм черепа, рентгенограм і даних комп`ютерних томограм шийного і поперекового відділу хребта та тазу на ім`я ОСОБА_7 , обстеживши ОСОБА_7 , судово-медична експертна комісія дійшла наступних висновків: у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: переломи кісток склепіння та основи черепа - лобної кістки зліва в ділянці виличного відростку та лівої клиновидної кістки із ушкодженням верхнє-латеральної стінки лівої очниці, струс головного мозку, поверхневі рани і множинні садна шкіри обличчя; травматичні підвивихи у 4-5, 5-6, 6- 7 сегментах шийного відділу хребта; закрита травма живота і тазу: закриті переломи кісток поперекового відділу хребта і тазу - оскольчатий перелом зліва і поперековий перелом справа обох сідничних і лонних кісток, перелом гребеня лівої здухвинної кістки і крижів зліва з розривом лівого крижово-здухвинного сполучення перелом дути 5-го поперекового хребця, переломи поперечних відростків справа 2-4-го поперекових хребців, забій обох нирок, підкапсулярний розрив селезінки; поверхневі рани в області долоні правої кисті, зовнішньої поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, нижньої третини лівої гомілки і стопи. Дані ушкодження у ОСОБА_7 виникли від дії тупих твердих предметів в межах короткого проміжку часу, по давності утворення відповідають строку ДТП - 02.08.2015 року, за ступенем тяжкості належать:
закрита черепно-мозкова травма: переломи кісток склепіння та основи черепа - лобної кістки зліва в ділянці виличного відростку та лівої клиновидної кістки із ушкодженням верхнє-латеральної стінки лівої очниці, струс головного мозку, поверхневі рани і множинні садна шкіри обличчя - до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом кісток склепіння та основи черепа являвся небезпечним для життя в момент спричинення;
закрита травма живота і тазу: закриті переломи кісток поперекового відділу хребта і тазу - оскольчатий перелом зліва і поперековий перелом справа обох сідничних і лонних кісток, перелом гребеня лівої здухвинної кістки і крижів зліва зі зривом лівого крижово-здухвинного сполучення, перелом дуги 5-го поперекового хребця, переломи поперечних відростків справа 2-4-го поперекових хребців, забій обох нирок, підкапсулярний розрив селезінки - до середнього ступеню тяжкості;
поверхневі рани в області долоні правої кисті, зовнішньої поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, нижньої третини лівої гомілки і стопи - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , судячи з їх характеру і локалізації, за механізмом утворення допускають можливість утворення під час автомобільної травми від зіткнення з людиною автомобіля, що рухається. При цьому, за умови перебування ОСОБА_7 у вертикальному положенні, в даному випадку первинний контакт автомобіля міг відбутись з ділянкою таза (від чого утворились закрита травма живота і тазу), з подальшим падінням ОСОБА_7 на автомобіль чи дорогу (від чого утворились черепно-мозкова травма з переломом кісток черепа, пошкодження шийного відділу хребта і рани кінцівок);
- висновок службового розслідування від 07.08.2015 року;
- копія журналу обліку заяв та повідомлень;
- довідка чергового лікаря, в якій зазначено діагноз ОСОБА_7 ;
- рапорт від 02.08.2015 року;
- письмові пояснення ОСОБА_5 ;
- копія посвідчення водія, виданого на ім`я ОСОБА_5 ;
- копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;
- копія полісу страхування;
- медична довідка, талон до посвідчення водія, витяг з наказу про призначення на посаду, наказ про притягнення до відповідальності на ім`я ОСОБА_5 ;
- матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 ;

- висновок експерта № 64 від 18.09.2015 року, відповідно до якого досліджувалися уламки від автомобіля марки «Volkswagen Touareg», виявлені на місці ДТП;
- постанова про призначення експертизи від 05.08.2015 року;
- заява ОСОБА_7 ;
- клопотання про продовження строку досудового розслідування;
- постанови про продовження строку досудового розслідування від 02.10.2015 року, 04.12.2015 року , 04.01.2016 року;
- протокол проведення слідчого експерименту від 09.10.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого остання розповідала про обставини ДТП, яка сталася 02.08.2015 року за участю автомобіля обвинуваченого;

- протокол проведення слідчого експерименту від 09.10.2015 року за участю свідка ОСОБА_42 , в ході якого остання розповідала про обставини ДТП, яка сталася 02.08.2015 року за участю автомобіля обвинуваченого;

- постанова про призначення експертизи від 22.10.2015 року;

- висновок експерта № 10(116)-15 від 25.11.2015 року, відповідно до якого у дорожній обстановці, що склалася водій автомобіля марки «Volkswagen Touareg» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до п. 18.1, 18.3 і 12.4 ПДР України. Швидкість руху даного автомобіля при зіткненні становила 27-29,2 км/год., а на момент виходу пішохода на пішохідний перехід 137,2…148,7 км/год. В діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам 18.1, 18.3 і 12.4 ПДР України, яка знаходиться в причинному зв`язку з наслідками ДТП. Водій автомобіля марки «Volkswagen Touareg» ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода та уникнути зіткнення у випадку дотримання вимог п. 12.4 ПДР України;
- доручення слідчому;
- повідомлення про завершення досудового розслідування;
- протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування;
- висновок експерта № 2207/2208/15-21 від 05.02.2016 року, відповідно до якого причиною виникнення ДТП стала невідповідність дій пішоході ОСОБА_7 вимогам розділу 4 ПДР України;
- висновок експертів № 19206/19207/19-52 від 18.07.2019 року, відповідно до якого в дорожній обстановці у діях водія ОСОБА_5 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається, тому його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Причиною настання даної ДТП стала зміна напрямку руху пішохода на відстані від автомобіля, недостатній для його екстреної зупинки до місця наїзду на пішохода ОСОБА_7 ;
- висновок експерта № 20901/3564-3565/08-22/2021 від 26.09.2022 року;
- ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2015 року, 11.08.2015 року, 19.01.2016 року,

- ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 07.09.2015 року, 18.08.2015 року.

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов наступних висновків.

Так, ОСОБА_5 не заперечував факт того, що він дійсно проїжджав у центрі смт. Тростянець. У той час, коли він переїжджав пішохідний перехід та пропустив усіх пішоходів, потерпіла різко обернулася назад через ліве плече і швидко повернулася назад, внаслідок чого відбулося ДТП. Внаслідок цього ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження. Але при цьому обвинувачений також зазначив, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, стверджував, що він, побачивши потерпілу, зменшив швидкість і зупинився, а потім почав рух, і тоді відбулося зіткнення.

Суд критично оцінює такі показання ОСОБА_5 , вважає їх неправдивими, виходячи з наступного.

Так, потерпіла ОСОБА_7 суду повідомила, що проходячи проїжджу частину дороги по пішохідному переходу та дійшовши до середини дороги, вона помітила світло фар автомобіля, який швидко приближається, зрозуміла, що не встигає перейти дорогу, злякалася за своє життя, тому повернулася назад у зворотному напрямку. В цей час ОСОБА_5 здійснив наїзд на неї. Її показання підтверджуються протоколом огляду місця події з фототаблицями, з якого вбачається, що зіткнення відбулося фактично на середині проїжджої частини, що відповідає показанням потерпілої ОСОБА_7 . Дорога була добре освітлена, однак була нічна пора доби, і разом зі ОСОБА_7 дорогу переходили ще пішоходи. Це означає, що, наближаючись до пішохідного переходу, ОСОБА_5 , за умови, що він рухався з дозволеною швидкістю, мав бачити на дорозі досить активний рух, і повинен був виконати вимоги п.п. 18.1 ПДР України, тобто знизити швидкість аж до повної зупинки автомобіля. В такому випадку він мав почати рух лише тоді, коли будь-які перешкоди на дорозі були би відсутні.

Всі свідки, які були очевидцями події та були допитані в судовому засіданні стверджували, що складності дорожніх умов на той час не було, дорога добре проглядалася в обидва боки, пішохідний перехід був освітлений, погодні умови були нормальні.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , які разом зі ОСОБА_7 переходили дорогу підтвердили показання потерпілої та стверджували, що ОСОБА_7 йшла позаду, а потім вони почули звук гальм та удару. Обернувшись назад, вони побачили автомобіль ОСОБА_5 , який зупинився частково на зустрічній смузі руху та ОСОБА_7 , яка лежала на проїжджій часті дороги без свідомості та з тілесними ушкодженнями. При цьому свідки також стверджували, що не чули, щоб ОСОБА_7 хтось кликав.

Аналогічні показання надали свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 та ОСОБА_25 . Хоча дані свідки не бачили самого моменту наїзду на пішохода, однак всі вони стверджували, що обернулися на звук гальм автомобіля та удару. Після цього вони всі бачили, автомобіль ОСОБА_5 , який зупинився частково на зустрічній смузі руху та ОСОБА_7 , яка лежала на проїжджій часті дороги без свідомості.

Зі свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , а також з обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_7 було проведено слідчі експерименти, в ході яких останні детально показували на дорозі, як саме відбулася ДТП.

Також винуватість ОСОБА_5 підтверджується документами, дослідженими в ході судового розгляду, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.08.2015 року, протоколами проведення слідчих експериментів з потерпілою та свідками.

Показання потерпілої та вищевказаних свідків є логічними, послідовними та узгоджуються з документами, зібраними в ході досудового розслідування. Так, відповідно до висновку експерта № 10(116)-15 від 25.11.2015 року, у діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 18.1, 18.3 та 12.4 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.
При цьому суд вважає, що саме висновок експерта № 10(116)-15 від 25.11.2015 року ґрунтується на вихідних даних, отриманих під час огляду місця події, слідчих експериментах та інших матеріалах кримінального провадження. Крім того, експерт ОСОБА_33 в судовому засіданні підтвердив, що всі вихідні дані він взяв з матеріалів провадження, враховував показання потерпілої, наслідки ДТП у вигляді різного ступеню тяжкості тілесних ушкоджень та деформації автомобіля.
Суд вважає твердження сторони захисту про те, що експерт ОСОБА_33 не мав права проводити судово-автотехнічну експертизу в звязку з тим, що не працював у державній експертній установі, безпідставними, оскільки ОСОБА_33 на момент проведення експертизи мав вищу технічну освіту та експертну спеціальність, що підтверджується свідоцтвом судового експерта №1194, виданим Центральною експертно-кваліфікаційною комісією Мінюсту України від 25.01.2008. Мав достатній стаж експертної роботи по вказаній спеціальності. Більш того, ОСОБА_33 при проведенні експертизи використовував всі матеріали досудового розслідування і враховував також наслідки ДТП. Даний висновок експерта узгоджується з показаннями потерпілої і свідків. Зокрема свідки ОСОБА_43 та ОСОБА_44 стверджували, що чули звук гальм автомобіля і удар, а також бачили, як людина від удару летить в повітрі, а потім бачили ОСОБА_7 на дорозі в неприродній позі без свідомості. Також свідки ОСОБА_45 і ОСОБА_8 бачили ОСОБА_7 без свідомості і взуття, а свідок ОСОБА_45 особисто знайшов взуття на проїжджій частині і відніс його в лікарню. Всі вказані свідки стверджували, що чули звук гальм і дару. Наведене дає підстави стверджувати, що ОСОБА_5 надав суду неправдиві показання, намагався ввести суд в оману. Швидкість його автомобіля була досить високою перед ДТП, і він гальмував екстрено, намагаючись уникнути зіткнення, а не зменшував швидкість в момент появи в полі його зору пішоходу, як того вимагають ПДР України. Саме цим обумовлена наявність в потерпілої ОСОБА_7 тілесних ушкоджень різного ступеню важкості, в тому числі і важких.
У даному кримінальному провадженні було проведено ряд автотехнічних експертизи різними експертами, за результатами яких у висновках експертів встановлено суттєві розбіжності.
Відповідно до висновку експерта № 397 а від 27.08.2015 року, проведеної начальником сектору автотехнічної експертизи НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_32 , у дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля "Volkswagen Touareg", д. н. з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , відповідно до його показів, не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України та в його діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Даний висновок експерта ґрунтується на вихідних даних, отриманих під час огляду місця події 02.08.2015 року та слідчому експерименті проведеному 07.08.2015 року з підозрюваним ОСОБА_5 .
При цьому експерт ОСОБА_32 в судовому засіданні повідомив, що він не брав до уваги показання потерпілої та вважав, що вона бігла по проїзній частині дороги. При цьому експертом не досліджувалося питання «З якою швидкістю рухався автомобіль "Volkswagen Touareg", д. н. з. НОМЕР_1 , а висновок про те, що водій ОСОБА_5 не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України зроблено виключно на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_5 . Суд вважає такий висновок непереконливим та необґрунтованим, тому до уваги його не бере.
З висновку експерта за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 2207/2208/15-21 від 05.02.2016 року, проведеної головним судовим експертом Вінницького відділення КНДІСЕ ОСОБА_46 за клопотання сторони захисту, вбачається, що водій автомобіля "Volkswagen Touareg", д. н. з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом зупинки автомобіля до смуги руху пішохода при виконанні ним технічних норм вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Причиною виникнення даного ДТП стала невідповідність дій пішохода ОСОБА_7 технічним нормам вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України. При цьому, сам експерт ОСОБА_35 в судовому засіданні повідомив, що всі вихідні дані він отримав від свого знайомого ОСОБА_4 , він не знав, які наслідки мало ДТП, які показання надавала потерпіла, та які тілесні ушкодження було виявлено в останньої. В судовому засіданні експерт ОСОБА_35 не зміг розвіяти сумніви учасників процесу щодо відповідності його висновків обставинам справи.
Згідно з висновком комплексної авто-технічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи від 18.07.2019 року, що призначалась судом та проводилась експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та Державною установою «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» також встановлено що ОСОБА_5 , не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода, та нічого не вказано про порушення ним правил дорожнього руху.
При цьому, експерти ОСОБА_36 та ОСОБА_37 в судовому засіданні повідомили, що при проведення дослідження вони не враховували показання свідків та потерпілої, а також не врахували тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 . Також вказані експерти не змогли відповісти на ряд запитань сторони обвинувачення.

Під час допиту судом експертів, що проводили вказані експертизи, останні не змогли чітко пояснити, як вони могли дійти до таких висновків, також експерти при виконанні своїх експертиз використовували в основному лише показання ОСОБА_5 та взагалі не дослідили показання потерпілої та свідків, що викликає сумніви у об`єктивності вказаних висновків, враховуючи, що багатьох вихідних даних в них не було на момент дослідження.
Також під час допиту експерта ОСОБА_33 піддано критиці висновок експерта ОСОБА_47 в частині не прийняття до уваги показань потерпілої ОСОБА_7 у зв`язку з необґрунтованістю з технічної точки зору, щодо можливої швидкості руху транспортного засобу та відстані, які останній подолав за час, протягом якого потерпіла ОСОБА_7 подолала відстань на пішохідному переході. Зокрема, експертом ОСОБА_33 було наголошено, що експертом ОСОБА_46 не було враховано час реакції потерпілої на раптово виниклу загрозу та подальших її рухів, направлених на уникнення зіткнення.
Таким чином, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 в частині визнання недопустимим доказом висновок експерта № 10 (116)-15 від 25.11.2015 року, є необґрунтованим, тому в ньому відмовляє, вважає, що даний доказ у даному кримінальному провадженні зібраний відповідно до вимог КПК України, а тому є належним та допустимим. Більш того суд вважає саме цей висновок експерта найбільш обґрунтованим та переконливим як з технічної точки зору так і огляду на звичайну логіку.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_48 стверджували, що причиною ДТП фактично стала поведінка самої потерпілої, яка перетинаючи проїжджу частину по пішохідному переходу несподівано змінила напрямок руху. Однак з такими твердженнями суд погодитися не може, оскільки незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди, водій зобов`язаний був дотримуватись правил дорожнього руху та виконати вимоги як пункту 10.1, так і 12.3 Правил, зокрема при виявленні пішохода негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Таким чином, той факт, що небезпеку для руху, а саме перебування пішохода на проїзній частині дороги, створено внаслідок поведінки пішохода, не звільняє водія від виконання вимог зазначеного пункту Правил. Саме такої позиції притримується у своїх рішеннях Верховний суд. (№751/4821/17 від 04.12.2019, «590/486/19 від 24.03.2021).

Отже суд вважає, що своїми діями ОСОБА_5 порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України, а саме перед наближенням до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Такі його дії стоять в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП та його наслідками.
Захисник ОСОБА_48 заявляв в судовому засіданні клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, стверджуючи, що в перший день після ДТП в ОСОБА_49 не було виявлено перелому основи та склепіння черепу, що підтверджується довідкою Тростянецької районної лікарні, куди одразу було доставлено потерпілу. Суд вважає, що медична довідка, видана в перші моменти після отримання травм людиною медичною установою, не є тим підтверджуючим документом, на підставі якого можна робити висновки про тяжкість тілесних ушкоджень. При проведенні судово-медичної експертизи (висновок №224-к від 12.08-02.10.2015) експертною комісією було враховано всі медичні документи та дослідження, які були проведені в стаціонарі лікарні та зафіксовані в первинних та вторинних медичних документах. Саме тому судом и враховується даний висновок експерта та було відмовлено в клопотанні захисту, адже сам висновок експертів захист під сумнів не ставив, та не просив досліджувати медичні документи.
Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні повідомив, що бачив, що автомобіль ОСОБА_5 їхав не швидко, а після ДТП зупинився на своїй смузі руху, оскільки вважає їх неправдивими. Показання свідка ОСОБА_22 в цій частині спростовуються показаннями свідка ОСОБА_44 , яка стверджувала, що бачила ОСОБА_22 на задньому сидінні автомобіля ОСОБА_5 . Разом з тим свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні стверджував, що не бачив як потерпіла переходила дорогу, в той час бачив, як рухався автомобіль ОСОБА_5 .. Той факт, що ОСОБА_5 на своєму автомобілі "Volkswagen Touareg", д. н. з. НОМЕР_1 збив пішохода ОСОБА_7 жодним учасником провадження не оспорювався, а відтак, якщо ОСОБА_22 бачив, як рухався автомобіль ОСОБА_5 , він не міг не бачити зіткнення, оскільки в певний момент ці два об`єкти опинилися в одній точці. А тому суд приходить до висновку, що показання свідка ОСОБА_22 є неправдивими.
Суд вважає, що невиконання ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України призвело до ДТП та спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .
Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України, забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував те, що він порушив вищевказаний пункт ПДР, в стані алкогольного сп`яніння не перебував.
Такі показання обвинуваченого спростовуються актом медичного огляду на стан сп`яніння від 02.08.2015 року та висновки про результати даного огляду від 02.08.2015 року, відповідно до яких 02.08.2015 року о 02:00 год. у ОСОБА_5 виявлено алкогольне сп`яніння. На думку суду факт наявності алкогольного сп`яніння в ОСОБА_5 не спростовується висновком експерта № 2523 від 21.10-26.10.2015 р., оскільки відповідно до самого висновку та показань свідка ОСОБА_50 сеча ОСОБА_5 до моменту дослідження не зберігалася в холодильнику, а була доставлена на експертизу у звичайній коробці, що могло безпосередньо вплинути на результат дослідження. Разом з тим свідок ОСОБА_45 , який приїхав в лікарню одразу після ДТП і бачив там ОСОБА_5 стверджував, що чув від останнього запах алкоголю. А свідок ОСОБА_51 підтвердила, що бачила і чула, що ОСОБА_5 в лікарні відмовлявся здавати аналізи для дослідження на предмет наявності в його організмі алкоголю.

З огляду на наведене вище суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за вказаних вище обставин повністю та беззаперечно підтверджується належними та допустимими доказами, ретельно перевіреними в судовому засіданні.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_5 раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило, за місцем роботи характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Оскільки, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що у ОСОБА_5 є на утриманні двоє неповнолітніх дітей (свідоцтва про їх народження суду не надані), то суд не може врахувати даний факт, як пом`якшуючу покарання обставину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 суд вважає, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину не визнав, у скоєному не розкаявся, намагався ввести суд в оману, потерпілій завдану шкоду не відшкодував, а навпаки намагався її звинуватити у своїх проблемах, суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 необхідним та достатнім буде покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Суд вважає за доцільне призначати ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки умисне порушення ОСОБА_5 ПДР України призвело до необережних, але досить тяжких наслідків у вигляді травмування людини.

Також суд вважає, що ОСОБА_5 слід зарахувати в строк відбування покарання термін перебування під вартою з моменту затримання до внесення застави, та з моменту винесення вироку суду до набуття ним законної сили, врахувавши положення ч. 5 ст. 72 КК України.

Для забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне змінити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання виром законної сили з застави на утримання під вартою, а заставу, після набуття вироком законної сили заставу, слід повернути заставодавцю.

Суд вважає, що процесуальні витрати по проведенню експертиз слід покласти на обвинуваченого, оскільки вони були зумовлені розслідуванням вчиненого ним злочину, а також скасувати арешт, накладений на автомобіль.

Потерпіла ОСОБА_7 подала цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є ОСОБА_5 вона отримала тілесні ушкодження, була змушена лікуватися стаціонарно та витрачати кошти на лікування.

Цивільний позивач ОСОБА_7 просила суд стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 17210,61 грн., яка включає в себе витрати на лікування та вартість пошкоджених речей.

Отримані травми спричинили їй фізичний біль, страждання, внаслідок ДТП був порушений звичний ритм її життя, вона відчувала постійні болі. Моральну шкоду позивач оцінила у 500000 грн. та просила суд стягнути її з ОСОБА_5 .

Також, ОСОБА_7 просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 свій цивільний позов підтримала, суду пояснила наступне. Вона протягом місяця проходила лікування у лікарні, не вставала з ліжка. Внаслідок ДТП у неї були зламані всі кістки тазу, зміщені відростки хребців у шийному відділі. Весь одяг, який був на ній в той вечір був зіпсований, босоніжки та сумка розірвані, загубились сережки, каблучка та ланцюжок. Вона почала ходити зі спеціальним візком лише через місяць після ДТП. Потім вона почала ходити на милицях протягом пів року, а далі ще вісім місяців з однією милицею. До навчання вона змогла повернутися лише у листопаді 2015 року. Після ДТП її життя безповоротно змінилося, вона перестала бути активною студенткою, набрала вагу, оскільки приймала гормональні ліки, до цього часу відчуває болі.

Представник потерпілої ОСОБА_6 просив суд позов задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позову.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав частково на суму 17210,61 грн. завданої матеріальної шкоди та 62789,39 грн. моральної шкоди, тобто на загальну суму 80000 грн. В решті позову просив суд відмовити. В подальшому ОСОБА_5 суду повідомив, що саме потерпіла зіпсувала йому життя, змінивши звичний його ритм. Внаслідок того, що ОСОБА_7 своїми діями спричинила ДТП, він втратив роботу.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає, що потерпілою не було надано суду доказів того, що ліки які вона купувала були призначені їй лікарем, не встановлено вартість одягу та те, що він дійсно пошкоджений, а також не обґрунтовано моральну шкоду.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Потерпілою ОСОБА_7 надано суду документи, які підтверджують витрати на лікування. Однак, документів про те, що придбані потерпілою ліки призначені були лікарями в зв`язку з її лікуванням після ДТП, суду не надано. Також до позову не долучено документів, які підтверджують вартість пошкодженого майна. За таких обставин суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи із наведеного суд вважає, що потерпіла зазнала певних моральних страждань внаслідок ДТП та має право на відшкодування такої шкоди. При цьому факт того, що ОСОБА_7 дійсно зазнала моральних страждань підтверджується її показаннями, а також показаннями свідків ОСОБА_52 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які стверджували, що після ДТП потерпіла тривалий час перебувала в лікарні, не могла вставати та рухатися, довго була прикутою до ліжка.

Однак, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілою моральна шкода оцінена невірно. Оцінюючи моральну шкоду в значну суму 500000 грн., потерпілою, крім доказів перебування на лікуванні, не надано жодного доказу в підтвердження позовних вимог морального характеру. Тому суд оцінює моральну шкоду спричинену потерпілій в 200000 грн. та вважає, що ця сума підлягає стягненню на її користь. Також на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з моменту затримання 11.08.2015 року до дня звільнення його з-під варти у зв`язку з внесенням застави 13.08.2015 року, та з моменту винесення вироку суду 23.11.2022 року до набрання ним законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Змінити ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою, заарештувавши його в залі суду негайно після проголошення вироку суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набуття вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати по проведенню експертиз в сумі тридцять чотири тисячі сто двадцять чотири гривні 26 копійок на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області на автомобіль марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , - скасувати.
Заставу внесену відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11.08.2015 року на підставі квитанції № ПН805 від 13.08.2015 року в сумі дев`яносто сім тисяч чотириста сорок гривень повернути заставодавцю ОСОБА_53 після набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 двісті тисяч гривень відшкодування моральної шкоди та десять тисяч гривень витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя :