Справа № 643/2808/23
Провадження № 1-кс/643/467/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001074 від 07.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківський області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001074 від 07.04.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , щодо невстановлених осіб, які в період часу з 16.09.2022 по 21.09.2022 шляхом злому замків складу, що знаходиться на території м. Харкова, вчинила крадіжку сільськогосподарської продукції, спричинивши заявнику матеріальних збитків у особливо великих розмірах, сума яких на теперішній час встановлюється. (ЖЄО 6803 від 0704.2023).

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що в період часу з 16.09.2022 по 21.09.2022 в нього виклали сільськогосподарську продукцію, а саме засоби захисту рослин «Бента» 380 літрів, «Голдазім» 4 тони 300 кілограм, «Оскар преміум» 1100 літрів партія №0002-21-081, «Вольник супер» 1000 літрів партія № 176 та № 175 від 14.10.2021, «Кустодія» 1000 літрів партія №411171165, «Екстракорн» 1000 літрів партії № 61 та № 62 від листопада 2021 року. В подальшому потерпілому стало відомо, що невстановлені особи продають вказану продукцію номера партій яких збігались з номерами партій продукції яку викрали у потерпілого.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 237 КПК України було проведено огляд місця події 07.04.2023 в період часу з 14:15 до 15:41 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 160 було виявлено автомобіль ГАЗ 33021-212 з державним номерним знаком НОМЕР_1 в кузові якої знаходилась сільськогосподарська продукція, а саме: 49 картонних коробок з написом «Екстракорн» партія № 62 від 11.2021 в яких знаходились по 2 пластикові пляшки в кожній коробці, пляшка об`ємом по 10 літрів кожна, усього 98 пляшок; 46 картонних коробок з написом «Кустодія» партія № 411171165 від 05.2021 в яких знаходились по 4 пластикові пляшки в кожній коробці, пляшка об`ємом по 5 літрів кожна, усього 187 пляшок; 30 картонних коробок з написом «Оскар Преміум» партія № 002-21-081 від 10.2021 в яких знаходились по 2 пластикові пляшки в кожній коробці, пляшка об`ємом по 10 літрів кожна, усього 61 пляшка; 1 пляшка з написом «Голдазім» партія №20170722 від 09.2017 об`ємом 10 літрів в ході проведення огляду було вилучено наступне майно:

автомобіль ГАЗ 33021-212 з державним номерним знаком НОМЕР_1 ;

49 картонних коробок з написом «Екстракорн» партія № 62 від 11.2021 в яких знаходились по 2 пластикові пляшки в кожній коробці, пляшка об`ємом по 10 літрів кожна, усього 98 пляшок;

46 картонних коробок з написом «Кустодія» партія № 411171165 від 05.2021 в яких знаходились по 4 пластикові пляшки в кожній коробці, пляшка об`ємом по 5 літрів кожна, усього 187 пляшок;

30 картонних коробок з написом «Оскар Преміум» партія № 002-21-081 від 10.2021 в яких знаходились по 2 пластикові пляшки в кожній коробці, пляшка об`ємом по 10 літрів кожна, усього 61 пляшка;

1 пляшка з написом «Голдазім» партія №20170722 від 09.2017 об`ємом 10 літрів.

Власником автомобілю ГАЗ 33021-212 з державним номерним знаком НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а користувачем є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сільськогосподарську продукцію було вилучено з автомобілю ГАЗ 33021-212 з державним номерним знаком НОМЕР_1 у присутності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та у присутності адвоката ОСОБА_8 .

Вилучені в ході обшуку речі відповідно до ст. 98 КПК України, мають значення речового доказу.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що вилучене майно буде використовуватись у якості речових доказів і з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості їх знищення, а також з метою подальшого відшкодування матеріальних збитків потерпілому, просив накласти арешт на майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, до його початку подав заяву про судовий розгляд за його відсутності, клопотання підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених у клопотанні.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без його участі та участі третьої особи, щодо майна якої вирішуються питання про арешт майна. Просив відмовити у задоволенні клопотанні, оскільки вилучене 07.04.2023 слідчим майно: 98 пляшок, кожна об`ємом по 10 літрів, з написом «Екстракорн»; 187 пляшок, кожна об`ємом по 5 літрів, з написом «Кустодія»; 61 пляшка, кожна об`ємом по 10 літрів, з написом «Оскар Преміум»; 1 пляшка об`ємом 10 літрів з написом «Голдазім», було придбано у ФОП ОСОБА_10 за рахунком від 15.03.2023 та ніякого відношення до викраденого майна у ОСОБА_4 не має. При цьому, будь-яких договорів на зберігання, укладених між ОСОБА_4 та ТОВ «Агроліга» і ФГ «Альфа», останнім надано не було та матеріали клопотання прокурора вказаної інформації не містить. Доказів належності зазначених вище товарів саме ОСОБА_4 матеріали клопотання не містять.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч.6 ст.170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 64-2 КПК України встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа.

Третьою особою щодо майна якою вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна та мають права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, п.п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98). Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею в судовому засіданні було встановлено, що матеріали клопотання не містять доказів, які б свідчили, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має будь-яке відношення до кримінального провадження що розслідується, та що воно є об`єктом злочинних посягань, предметом злочину, знаряддям вчинення злочину, здобуто злочинним шляхом, тощо.

Так, прокурор в підтвердження факту того, що вилучена 07.04.2023 сільськогосподарська продукція, а саме: 49 картонних коробок з написом «Екстракорн» партія № 62 від 11.2021 в яких знаходились по 2 пластикові пляшки в кожній коробці, пляшка об`ємом по 10 літрів кожна, усього 98 пляшок; 46 картонних коробок з написом «Кустодія» партія № 411171165 від 05.2021 в яких знаходились по 4 пластикові пляшки в кожній коробці, пляшка об`ємом по 5 літрів кожна, усього 187 пляшок; 30 картонних коробок з написом «Оскар Преміум» партія № 002-21-081 від 10.2021 в яких знаходились по 2 пластикові пляшки в кожній коробці, пляшка об`ємом по 10 літрів кожна, усього 61 пляшка; 1 пляшка з написом «Голдазім» партія №20170722 від 09.2017 об`ємом 10 літрів, належить ОСОБА_4 , надав до клопотання видаткову накладну №486 від 14.02.2022, в якій зазначено Покупець: Приватне підприємство «Мечніково», товар Оскар Преміум 10 л, гербіцид «Екстраконрн» СЕ 1000 л; видаткову накладну №20 від 01.12.2021, в якій зазначено Покупець: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроліга», товар Гербіцид «Вольник Супер» РК 1000 л; видаткову накладну №485 від 14.02.2022, в якій заначено Покупець: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроліга», товар Оскар Преміум, 10 л, Фунидид «Кустодія» КС-5л.

При цьому, з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 07.04.2023 встановлено, що «з 2007 року він займається продажом сільськогосподарської продукції, а саме: насінням та засобами захисту рослин. В січні-лютому 2022 року він отримав від ТОВ «Агроліга» та ФГ «Альфа» на зберігання сільськогосподарську продукцію у вигляді препарат «Бента» 380 літрів, «Голдазім» 4 тони 300 кілограм, «Оскар преміум» 1100 літрів партія №0002-21-081, «Вольник супер» 1000 літрів партія №176 та 175 від 14.10.2021, «Кустодія» 1000 літрів партія №411171165, «Екстракорн» 1000 літрів партії №61 та №62 від листопада 2021 року. Вказана продукція зберігалась в пластикових каністрах об`ємами 5 літрів, 10 літрів, 20 літрів. Пластикові каністри об`ємами по 5 та 10 літрів зберігались в картонних коробках. На всю продукцію маються накладні, копії яких він надав. Вказана продукція зберігалась на складі ТОВ «Відродження», яке знаходиться в Дергачівському районі. Селище Великі Проходи, власником якого є ОСОБА_11 .»… «03.04.2023 він зустрівся з ОСОБА_12 на пр-ті Перемоги в м. Харкові, біля магазину «Посад». В той день купив у них 100 літрів «Оскар Премія», 40 літрів «Кустодія», 20 літрів «Вольник супер», 10 літрів «Екстракорн», 10 літрів «Гальдазім». В цей же день звернувся до постачальника « ОСОБА_13 », з проханням, щоб мені продублювали сертифікат та накладні, коли він раніше в них замовляв продукцію, щоб він перевірив з номерами продукції, яку він придбав у ОСОБА_14 . Йому надіслали копії сертифікатів та накладних за 2022 рік, та вони збігались з номерами партій на продукції, яку він придбав у ОСОБА_15 .»

При цьому, слідчому суду не надано підтвердження та доказів, що вказана продукція знаходилася на зберіганні у ОСОБА_4 договори зберігання, акти прийому-передачі, договір оренди приміщення, складського приміщення тощо, надані видаткові накладні не підтверджують факт того, що перелічені засоби захисту рослин належать ОСОБА_4 чи були у нього на зберіганні.

Також, в матеріалах клопотання відсутні і сертифікати, на які посилається потерпілий ОСОБА_4 у своїх свідченнях.

Прокурором до клопотання надано сертифікат якості №2021.10-2360 Гербіцид «Оскар Преміум» СЕ від 20.10.2021, але при цьому, клопотання прокурора не містить оцінку вказаному сертифікату, яке він має значення у цьому кримінальному провадженні, що саме підтверджує чи спростовує.

Матеріали клопотання містять копію CERTIFICATE OF ANALYSIS, інформація в якому викладена англійською мовою, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості дати правову оцінку інформації, яку він містить.

Слідчим суддею досліджені, надані представником третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт майна, рахунок від 15.03.2023, в якому зазначено Продавець ФОП ОСОБА_10 Покупець ОСОБА_6 Позиція АДРЕСА_1 , Всього 856 550, 00 грн; Сертифікат якості ТОВ «Альфа Смарт Агро» Продукт: Оскар Преміум, суспензійна емульсія, що підтверджує факт придбання ОСОБА_7 вищеперелічені засоби.

Також, слідчий суддя звертає увагу на відсутність належного обґрунтування необхідності арешту автомобілю ГАЗ 33021-212 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а користувачем є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання прокурора не містить підстав, що вказаний автомобіль відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону та відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» висловлена правова позиція, згідно якої при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, однак, прокурором не доведено наявність істотної та очевидної причини для утримання майна, у виді засобів для захисту рослин та автомобілю, а тому є безпідставним застосування до зазначеного майна заходу забезпечення у виді арешту.

З матеріалів клопотання не вбачається наявності правової підстави арешту майна, зокрема того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, як арешт зазначеного майна, що накладення арешту у спосіб, який просить прокурор, є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку та на цьому етапі кримінального провадження.

Стороною обвинувачення не доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, сторона обвинувачення не довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні 0001074 від 07.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України відмовити.

Копію ухвали направити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1