Справа № 464/855/23
пр.№ 1-кс/464/146/23
У Х В А Л А

20 березня 2023 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , з участю: заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ОСОБА_5 від 17 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження ,-

в с т а н о в и в :

заявник звернувся із скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000440 від 15.11.2022 року. В обґрунтування скарги покликається на те, що на виконання вимог ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 10 листопада 2022 року ВП № 2 ЛРУ № 2 ГУНП у Львівській областівнесено відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення. 17.12.2022 року дізнавачем СД ВП № 2 ЛРУ № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України. Вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки прийнята без повного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження, без проведення усіх необхідних слідчих дій, а тому висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення є необгрунтованим та безпідставним.

Заявник та його представник при розгляді скарги вимоги такої підтримали, дали пояснення аналогічні змісту скарги, просять скаргу задоволити та скасувати оскаржувану постанову.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд скарги, подав клопотання про розгляд такої у його відсутності, а тому таку розглянуто відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження, вважаю, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як встановлено при розгляді скарги, ВП № 2 ЛРУ № 2 ГУНП у Львівській області здійснювалось дізнання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 15.11.2022 року за зверненням ОСОБА_3 від 26.09.2022 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

17.12.2022 року дізнавачем СД ВП № 2 ЛРУ № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

За змістом ст.284 КПК України закриття кримінального провадження як форма закінчення досудового розслідування має місце за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, встановлених в результаті повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей та документів, які стосуються провадження, у їх сукупності.

Частиною 1 статті 129 КК України передбачена кримінальна відповідальність за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Виходячи із положення ч.1 ст.129 КК України кримінальна відповідальність наступає за погрозу вбивством, однак виражена ззовні погроза вбивством визнається кримінальним правопорушенням лише тоді, коли були реальні підстави побоюватися її здійснення.

Тобто, обов`язковою ознакою складу злочину є реальність погрози вбивством, якою вона буває у всіх випадках, коли потерпілий має підстави боятися її виконання, тобто, потерпілий має сприймати її такою, що може здійснитися, у кожному окремому випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

При визначенні реальності погрози вбивством слід враховувати як суб`єктивні так і об`єктивні критерії, зокрема, з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її встановлення, особу винного, характер попередніх відносин між винним і потерпілим. Ознаки об`єктивної сторони погрози вбивством полягають у висловленні погрози позбавленням особи життя за наявності реальних підстав побоюватися здійснення такої погрози.

Реальність погрози визначається достатністю підстав побоюватися її виконання, які в кожному випадку є різними. Для визначення реальності погрози, крім форми, характеру, місця, часу, обстановки її висловлення, характеру попередніх стосунків між винним і потерпілим, має значення з`ясування сприйняття погрози самим потерпілим, а також і присутніми при цьому іншими особами.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження дізнавачем було вчинено ряд слідчих та процесуальних дій, допитано потерпілого, допитано в якості свідків осіб, присутніх безпосередньо під час події - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , охоронця Центру реабілітації «Галичина» - ОСОБА_8 , а також працівників патрульної поліції, які прибули на місце події за викликом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Крім того, дізнавачем отримано та оглянуто аудіозапис розмови потерпілого з оператором служби екстренної допомоги «102».

Як вбачається із показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дійсно мав місце словесний конфлікт із ОСОБА_3 , однак, в процесі такого жодних погроз вбивством ніхто не висловлював. Як ствердив допитаний свідок ОСОБА_8 він зайшов у кімнату№33 на галас, між присутніми там чоловіками відбувався словесний конфлікт, однак жодних погроз в сторону ОСОБА_3 не було, єдина погроза, які він чув була саме від ОСОБА_3 , який погрожував викинути у вікно чоловіка на ім`я « ОСОБА_11 ». Допитані працівники патрульної поліції, які прибули на місце події за викликом потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ствердили, що на момент прибуття їх на місце події жодних даних про загрозу життю чи здоров`ю будь-кому із присутніх в кімнаті осіб не було, обстановка була звичною, медичної допомоги ніхто не потребував. Таким чином, з оглянутого аудіозапису розмови дізнавачем встановлено, що мав місце виклик ОСОБА_3 поліції, при цьому останній повідомив, що на нього кидається з ножем особа на ім`я « ОСОБА_12 » та медична допомога йому не потрібна. Із даних наданих Центром комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю «Галичина» вбачається, що особи, які перебувають у вказаному центрі, а саме ОСОБА_13 є особою з інвалідністю І гр., який самостійно не ходить, пересувається на візку, а ОСОБА_14 є особою з інвалідністю ІІ гр., із порушенням функцій ходи. Таким чином, дізнавачем допитано усіх безпосередніх очевидців події, про наявність інших очевидців цієї події не повідомлено ніким із учасників процесу.

Відтак, при розгляді скарги на підставі даних, отриманих в ході досудового розслідування встановлено відсутність будь-яких фактичних даних, які б свідчили про факт погрози ОСОБА_3 та реальність побоювання її виконання, а підтверджено факт наявності побутового конфлікту між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та

ОСОБА_15 огляду на те, що дізнавачем з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства отримано відомості, які дали йому можливість дійти висновку про відсутність даних про ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України, ним підставно прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає необгрунтованим твердження представника заявника про суперечливість висновків дізнавача, а саме закриття провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення, при обгрунтуванні постанови відсутністю факту погрози, що на думку, представника потерпілого є констатацією відсутності події кримінального правопорушення.

Так, в ході дізнання було встановлено факт конфлікту між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , під час якого його учасники голосно та нецензурно виражались, тобто, мала місце певна подія, однак, внаслідок не встановлення даних про погрозу вбивством та можливість її реальної реалізації, така не набула ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України (суспільної небезпечності діяння, відповідальність за яку передбачена ч.1 ст.129 КК України), а як наслідок у даному випадку саме відсутній склад кримінального правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що прийнята дізнавачем постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, прийнята в результаті проведеного дізнання з дотриманням вимог ст.9 КПК України, доводи скарги не спростовують висновків постанови, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача ОСОБА_5 від 17 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1