Справа № 700/443/22
Провадження № 1-кп/700/25/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2023 р. Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка Черкаської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижинці Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, судимого 13.04.2022 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , засуджений вироком Лисянського районного суду Черкаської області 13 квітня 2022 року № 700/71/22 за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт. 22.06.2022 року ОСОБА_4 поставлено на облік філії Звенигородського районного сектору № 3 Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області та 24.06.2022 направлений для відбування покарання до Дашуківського старостинського округу, що знаходиться в с. Дашуківка Звенигородського району Черкаської області, тобто за місцем фактичного його проживання. Проте, ОСОБА_4 04.07.2022, 05.07.2022, 06.07.2022, 07.07.2022, 08.07.2022 року умисно, безпричинно не з`являвся для відбування покарання у виді громадських робіт до Дашуківського старостинського округу, що у с. Дашуківка Звенигородського району Черкаської області. Невідбута частина покарання становить 80 годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального проступку визнав та пояснив суду, що спочатку він ходив на громадські роботи та виконував покладені на нього обов`язки, але через хворобу пропустив декілька днів, а коли хотів знову вийти на громадські роботи та прийшов з «перегаром», то староста села Дашуківка ОСОБА_5 сказав йому не виходити на громадські роботи, тому він більше і не виходив. Запевнив суд, що розкаюється у скоєному.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України підтверджується доказами:

-Даними повідомлення від 15.09.2022 №34/10/708-22 Звенигородського районного сектору №3 з питань пробації про те, що станом на 15.09.2022 року ОСОБА_4 із загальної кількості 100 годин громадських робіт відбув лише 20 годин;

-Даними подання від 08.07.2022 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 ;

-Вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 13.04.2022 року у справі №700/71/22;

-Листом про направлення ОСОБА_4 для відбування громадських робіт від 22.06.2022 №34/10/450-22;

-Розпорядженням №63-р від 24.06.2022 селищного голови смт.Лисянка про залучення до відбування покарання у виді громадських робіт у Дашуківському старостинському окрузі Звенигородського району засудженого ОСОБА_4 ;

-Графіком виконання громадських робіт ОСОБА_4 в червні 2022 року;

-Графіком виходу на роботу засудженого ОСОБА_4 до громадських робіт у липні 2022 року;

-Попередженням про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ухилення від відбування покарання від 05.07.2022;

-Доповідними старости Дашуківського старостинського округу ОСОБА_6 про неявку засудженого ОСОБА_4 04.07.2022, 05.07.2022, 06.07.2022, 07.07.2022, 08.07.2022 на відпрацювання громадських робіт без поважних причин;

-Табелем виходу на роботу засудженого ОСОБА_4 до громадських робіт у липні 2022 року;

-Показаннями свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні підтвердив факти ухилення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у виді громадських робіт. Спочатку останній сумлінно виконував покладені на нього судом обов`язки і 5 днів виходив на громадські роботи. Потім він потрапив під вплив своїх друзів і запив, не виходив на роботу три дні поспіль, а тому він змушений був звернутися до органу пробації із заявою, що засуджений ОСОБА_4 ухиляється від покарання. Пізніше ОСОБА_7 зателефонував до нього із запитанням, коли йому виходити на роботу, на що він повідомив, що матеріали щодо нього про невихід на роботу направлені до органу пробації, а тому йому немає сенсу виходити на роботу.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, характеризуючі дані на винну особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 раніше судимий. Згідно з характеристикою Лисянської селищної ради Черкаської області компрометуючими відомостями відносно ОСОБА_4 селищна рада не володіє. На обліку у лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням пом`якшуючих обставин у справі, особи обвинуваченого, який є раніше судимим, тяжкості вчиненого кримінального проступку, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із застосуванням покарання у виді арешту, із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України після постановлення вироку Лисянським районним судом Черкаської області 13.04.2022, тому суд призначає остаточне покарання у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків і до призначеного покарання приєднує невідбуте покарання у виді 80 годин громадських робіт, які виходячи з розрахунку згідно з п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, вісім годин громадських робіт відповідають одному дню арешту, які слід перевести в покарання у виді арешту на строк 10 днів, оскільки відповідно до ст. 73 КК України при заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Таке покарання, на переконання суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази відсутні.

Запобіжні заходи не обиралися.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до визначеного цим вироком покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 13.04.2022 і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.

Термін відбуття покарання рахувати з дати фактичного затримання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1