Справа № 737/137/23
Провадження № 1-кп/737/23/23
УХВАЛА

09 березня 2023 р. смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка кримінальне провадження за №0005861 від 12 грудня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грабівка Куликівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, учасника бойових дій (з 30.04.1982 по 19.10.1983), раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2023 року до Куликівського районного суду Чернігівської області з Козелецької окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. До обвинувального акту відповідно до вимог ст. 291 КПК України додано реєстр матеріалів досудового розслідування та розписку про отримання ОСОБА_4 копії обвинувального акту та зазначеного реєстру.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України ухвалою від 02.03.2023 року було призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор подав письмове клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в порядку ч.3 ст.315 КПК України.

Вказане клопотання обгрунтував тим, що в ході досудового розслідування по даній справі зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, а також наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що 12.12.2022 року, близько 17 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом із ОСОБА_7 в одній кімнаті у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , з мотивів раптово виниклих між ними особистих неприязних відносин, тримаючи перед ОСОБА_7 у своїх руках придатну до стрільби заряджену одноствольну гладкоствольну мисливську рушницю 16 калібру моделі «ЗК» № НОМЕР_1 , яка є вогнепальною зброєю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, натиснувши на спусковий гачок зазначеної рушниці, умисно здійснив з неї один постріл в область голови ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді одиночного вогнепального наскрізного поранення голови у виді вогнепальної рани в лобно-тім`яній ділянці - (дефект шкіри лобно-тім`яної ділянки, осаднення, нерівність та фестончастість країв), частини вхідного вогнепального дирчастого перелому лобної кістки (дефект кісткової тканини лобної кістки, конусовидний циркулярний скол внітрішньої кісткової пластинки), багатоуламкового перелому лобної, тім`яної лівої скроневої та потиличної кісток, множинні розриви твердої мозкової оболонки, руйнування тканини лівої півкулі мозку по випуклій поверхні, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події.

Наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України в клопотанні обгрунтовано тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Безпосередньо після вбивства обвинувачений приховував знаряддя злочину - рушницю, не вжив заходів, направлених на порятунок ОСОБА_7 , повідомив інших осіб про загибель ОСОБА_7 лише після того, як на місце події випадково прибув свідок ОСОБА_8 , якому обвинувачений не одразу повідомив про загибель ОСОБА_7 .

Крім того, обвинуваченому достеменно відомо про місце проживання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які проживають у сусідніх з обвинуваченим господарствах, а тому, на думку прокурора, можливий незаконний вплив на свідків.

Також, прокурор вказав про неможливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому існують підстави для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на його необгрунтованість та відсутність ризиків. Стверджував, що ОСОБА_4 під час даної події викликав швидку допомогу та поліцію, ризики, висловлені прокурором нічим не підтверджуються та, на його думку, перестали існувати, обвинувачений має сталі соціальні зв`язки, одружений, має визначене місце проживання, ніколи не вчиняв кримінальних правопорушень, є особою з інвалідністю ІІІ групи, характеризується позитивно, тому вважає, що до ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також до суду від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , в якому він просить змінити обвинуваченому запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год 00 хв до 09 год 00 хв наступного дня на строк до 01 травня 2023 року. Клопотання мотивоване тим, що підставами для встановлення запобіжного заходу ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування були тяжність інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та припущення щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на думку захисника, перестали існувати. Так, ризик переховуватися від суду відсутній, оскільки у сторони обвинувачення відсутні докази та/або дані стосовно того, що обвинувачений намагався або буде вчиняти такі дії. Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, на думку захисника, перестав існувати з огляду на те, що всі свідки у вказаному кримінальному провадженні допитані, а їх показання в сукупності з іншими доказами спростовують пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч.1 ст. 115 КК України. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є необгрунтованим та неспроможним, оскільки ОСОБА_4 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, в поле зору правоохоронних органів не потрапляв. Крім того, ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, має постійне місце проживання, є особою з інвалідністю ІІІ групи, тобто має сталі соціальні зв`язки, що нівелює та спростовує, на думку захисника, наявність ризиків і є підставою для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу.

Прокурор висловився проти задоволення відповідного клопотання, мотивував тим, що наразі ризики продовжують існувати, підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт відсутні.

Потерпіла ОСОБА_6 заперечувала проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження у межах заявлених клопотань, приходить до наступного.

Згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 15.12.2022 року щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», який продовжувався ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Черніговавід 07.02.2023 року.

З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, суд не з`ясовує обставини вчинення кримінального правопорушення та не перевіряє їх дослідженням доказів, оскільки вказане не допустиме на даній стадії судового провадження.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України; вік та стан здоров`я обвинуваченого, що не перешкоджає застосуванню до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, тому вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Доводи, на які посилається захисник обвинуваченого в клопотанні про зміну запобіжного заходу, а саме: стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого, його позитивна характеристика за місцем роботи, сімейний стан тощо, не зменшують вищевказаних ризиків та з урахуванням усіх обставин, зокрема, поведінки обвинуваченого безпосередньо після вчинення злочину, спрямованої на приховування своєї причетності до злочину, не є наразі достатніми підставами для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, суд наголошує, що на даній стадії судового провадження суд не вправі досліджувати докази та встановлювати обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не достатній для запобігання зазначеним в ст.177 КПК України ризикам, тому дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки саме такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, тяжкістю кримінального правопорушення, відповідає обставинам кримінального провадження, встановленим на день розгляду клопотання та сприятиме належній процесуальній поведінці обвинуваченого, а встановлені ризики виключають на даний час можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства та яке спричинило загибель людини, суд вважає за доцільне не застосовувати до нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вказавши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами чинного КПК України. Угод у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження чи для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Судом проведено підготовку до судового розгляду шляхом визначення часу та місця судового розгляду.

Оскільки, на даний час обвинувачений ОСОБА_4 утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» в місті Чернігові, з яким утруднение дорожнє сполучення в силу об`єктивних підстав, пов`язаних із дією на території України воєнного стану, з метою забезпечення оперативності судового провадження у розумний строк, судові засідання по даному кримінальному провадженню необхідно проводити в режимі відеоконференції з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 314, 315, 316, 336 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 травня 2023 року включно з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотанння захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005861 від 12 грудня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України 31 березня 2023 року о 09 годині 00 хвилин в залі судових засідань Куликівського районного суду Чернігівської області,який провести в режимі відеоконференції з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Доручити ДУ «Чернігівській слідчий ізолятор» проведення відеоконференції та забезпечити явку обвинуваченого ОСОБА_4 у приміщення, де розміщені технічні засоби для здійснення відеоконференції.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження та на адресу ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1