ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.191, ч.2 ст.125 КК України (далі - КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Епізод 1.

Згідно з постановою Селидівської міської територіальної виборчої комісії Покровського району Донецької області від 14.11.2020 № 17 «Про реєстрацію депутатами Селидівської міської ради» за результатами проведення місцевих виборів відповідно до частини третьої статті 283 Виборчого кодексу України прийнято рішення про реєстрацію депутатами Селидівської міської ради ряду осіб, у тому числі ОСОБА_7 . Відповідно до рішення Селидівської міської ради від 27.11.2020 № 8/1-1 «Про інформацію Селидівської міської територіальної виборчої комісії про результати голосування і підсумки виборів депутатів Селидівської міської ради VIII скликання і Селидівського міського голови» днем початку повноважень депутатів міської ради VIII скликання вважається 28 листопада 2020 року.

Згідно з рішенням Селидівської міської ради від 18.01.2021 № 8/1-5 «Про обрання секретаря міської ради» відповідно до ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», п. 4 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50, ст. ст. 59, 73 Закону депутата ОСОБА_7 обрано секретарем міської ради з визначенням днем початку повноважень 23 січня 2021 року.

Відповідно до рішення Селидівської міської ради від 24.05.2021 № 8/7-165 «Про дострокове припинення повноважень Селидівського міського голови ОСОБА_9 », прийнятого на підставі звернення групи депутатів Селидівської міської ради від 24 лютого 2021 року, протоколу засідання постійної комісії з питань депутатської діяльності, етики, правової політики, законності і правопорядку та підтримки засобів масової інформації від 24 лютого 2021 року № 2, протоколів лічильної комісії, міська рада вирішила: достроково припинити повноваження Селидівського міського голови ОСОБА_9 ; звільнити ОСОБА_9 із займаної посади Селидівського міського голови з дня прийняття радою цього рішення; вивести ОСОБА_9 із складу виконавчого комітету Селидівської міської ради VIII скликання; доручити секретарю Селидівської міської ради ОСОБА_7 здійснювати повноваження Селидівського міського голови з моменту дострокового припинення повноважень Селидівського міського голови ОСОБА_9 і до початку повноважень міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до законодавства України. На підставі Указу Президента України від 01.09.2022 № 620/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів Донецької області» утворено Селидівську міську військову адміністрацію Покровського району Донецької області. Згідно з розпорядженням начальника Селидівської міської військової адміністрації від 29.09.2022 № 5-к ОСОБА_7 оголошено простій починаючи з 21.10.2022 у зв`язку з створенням тимчасової структури виконавчих органів Селидівської міської ради на період воєнного стану, затвердженої розпорядженням начальника Селидівської міської військової адміністрації від 29.09.2022 № 4-к, до якої посада секретаря міської ради не увійшла.

Таким чином ОСОБА_7 , тимчасово здійснюючи повноваження Селидівського міського голови, згідно з частинами 4, 5, 6 статті 42 Закону був наділений наступними повноваженнями, правами та обов`язками: забезпечувати здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організовувати в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписувати рішення ради та її виконавчого комітету ; вносити на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради ; вносити на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради ; вносити на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснювати керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликати сесії ради, вносити пропозиції та формувати порядок денний сесій ради і головувати на пленарних засіданнях ради; забезпечувати підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднювати затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; призначати на посади та звільняти з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про культуру »; скликати загальні збори громадян за місцем проживання ; забезпечувати виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету; бути розпорядником бюджетних коштів, використовувати їх лише за призначенням, визначеним радою; представляти територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; звертатись до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; укладати від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подавати їх на затвердження відповідної ради; брати участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в межах та у спосіб, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»; здійснювати інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; видавати розпорядження у межах своїх повноважень . Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Таким чином, за змістом положень частини 3 статті 18 КК України, статей 12, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_7 тимчасово здійснюючи повноваження (далі - т.з.п.) Селидівського міського голови був службовою особою.

Водночас 24.02.2022 російською федерацією здійснено повномасштабне вторгнення на територію України та розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її територій. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.04.2022, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на розтрату чужого майна - бюджетних грошових коштів Селидівської міської ради на користь третьої особи. Рішенням Селидівської міської ради від 20.09.2021 № 8/12-324 затверджено Програму забезпечення заходів з підготовки територіальної оборони Селидівської міської територіальної громади на 2021-2025 роки, додатком до якої зокрема передбачено перелік заходів Програми та найменування обладнання (матеріалів), робіт, які закуповуються. Рішенням виконавчого комітету Селидівської міської ради від 06.04.2022 № 60, підписаного особисто ОСОБА_7 , затверджено додаток до Програми забезпечення заходів з підготовки територіальної оборони Селидівської міської територіальної громади та Збройних сил України на 2021-2025 роки у новій редакції, згідно з яким передбачено забезпечення підрозділів територіальної оборони та Збройних сил України крім іншого «бронежилетами 4 класу». Цим же рішенням фінансовому управлінню міської ради доручено передбачити кошти в межах реальної можливості на фінансування заходів Програми.

Після прийняття вказаного рішення т.з.п. Селидівського міського голови ОСОБА_7 , 06.04.2022 перебуваючи на території м. Селидове Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, не маючи у своєму розпорядженні достовірної та об`єктивної інформації про реальну потребу добровольчих формувань територіальної оборони, частин та з`єднань Збройних сил України у військовому обладнанні та спорядженні, зокрема, щодо їх якісних характеристик та вимог, а також офіційного звернення про закупівлю військового обладнання та спорядження, за власної ініціативи, 06.04.2022 провів перемовини з фізичною особою-підприємцем (далі - ФОП) ОСОБА_10 щодо можливості закупівлі Селидівською міською радою військового майна та спорядження, яке у випадку укладення відповідного договору та поставки не могло відповідати встановленим вимогам і стандартам щодо безпеки при їх використанні підрозділами територіальної оборони, частинами та з`єднаннями Збройних сил України. При цьому ОСОБА_7 , достовірно знаючи про неможливість постачання ФОП ОСОБА_10 військового обладнання та спорядження, що відповідає вимогам діючих стандартів, у тому числі безпеки застосування військовослужбовцями як такого, що не може використовуватись за своїм прямим призначенням, діючи умисно, з корисливих намірів, маючи та реалізовуючи умисел на розтрату чужого майна - бюджетних грошових коштів Селидівської міської ради на користь ФОП ОСОБА_10 , одноосібно прийняв рішення про закупівлю такого майна безальтернативно у вказаного суб`єкта господарської діяльності.

У подальшому, 08.04.2022 на адресу Селидівської міської ради оперативним командуванням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Збройних сил України скеровано лист щодо необхідності забезпечення частин та з`єднань збройних сил певними видами військового обладнання та спорядження, необхідного для постійної готовності з відсічі збройної агресії російсько-окупаційних військ. За результатами розгляду вказаного листа та перемовин із ФОП ОСОБА_10 щодо придбання військового обладнання та спорядження, які відбулись 06.04.2022, незважаючи на вищевказані обставини про неможливість належного виконання умов договору, ОСОБА_7 , будучи обізнаним із положеннями пункту 225 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, яким встановлено, що у період дії воєнного стану та з метою відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, забезпечення національної безпеки, заходів територіальної оборони, підтримки місцевої інфраструктури, соціального захисту населення органи місцевого самоврядування можуть приймати рішення про здійснення, як виняток з положень частини 2 статті 85 цього ж Кодексу, видатків, не віднесених до відповідних місцевих бюджетів цим Кодексом, і видатків на утримання бюджетних установ одночасно з різних бюджетів шляхом надання міжбюджетного трансферту з відповідного місцевого бюджету, однак свідомо їх ігноруючи, без вжиття будь-яких заходів щодо винесення такого питання на розгляд сесії міської ради, одноособово прийняв рішення, згідно з яким між Селидівською міською радою в особі т.з.п. міського голови ОСОБА_7 із ФОП ОСОБА_10 в особі ОСОБА_10 укладено договір постачання від 14.04.2022 № 92 (далі - Договір). Так, розділом 1 Договору передбачено, що в порядку і на умовах, визначених договором, з метою забезпечення підрозділів територіальної оборони, відповідно до «Програми забезпечення заходів з підготовки територіальної оборони Селидівської міської територіальної громади на 2021-2025 роки», затвердженої рішенням міської ради від 20.09.2021 № 8/12-324 та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Постачальник зобов`язується поставити обмундирування (КОД 021:2015: 35810000-5 Індивідуальне обмундирування) та прилад безшумної стрільби (КОД ДК 021:2015: 32520000-8 Допоміжне екіпірування) (далі - Товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах визначених у цьому договорі. Відповідно до розділу 2 Договору загальна вартість договору складає 823 500, 00 грн, асортимент і ціна товару визначається згідно з специфікацією, яка є невід`ємною частиною договору; оплата проводиться Покупцем після факту поставки товару (належної якості та кількості) протягом 20 банківських днів на підставі видаткової накладної шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Згідно з розділами 3, 4 Договору термін поставки товару - до 23.04.2022; днем отримання товару вважається день підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної, оформленої належним чином; Постачальник разом із товаром передає Покупцю технічну документацію на товар, що входить у комплект поставки; якість товару, що поставляється за даним договором, повинна відповідати вимогам стандартів, технічних умов, інших нормативних актів, що встановлюють вимоги до їх якості, і підтверджуватися документами, необхідними для такого підтвердження відповідно до чинного законодавства України; у разі виявлення товару неналежної якості, Постачальник повинен замінити такий товар Покупцеві за власний рахунок протягом 10 днів з момент такого виявлення. Відповідно до розділу 5 Договору Покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари відповідно до умов договору, в межах бюджетного фінансування; здійснювати розрахунки з Постачальником при наявності всіх необхідних і належно оформлених документів, передбачених умовами цього договору; приймати товари поставлені належним чином, належної якості та кількості згідно з видатковою накладною. Покупець має право: ініціювати дострокове розірвання договору у разі невиконання зобов`язань Постачальником, повідомивши про це його у строк не менше 5 календарних днів; контролювати постачання товарів у строки, встановлені договором. Постачальник зобов`язаний: забезпечити виконання умов цього договору; забезпечити поставку товарів у строки, встановлені договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 4 цього договору; Постачальник гарантує, що товари, які передаються покупцю за договором, відповідають вимогам нормативно-технічної документації, зазначеної у паспортах (формулярах); Постачальник несе гарантійні зобов`язання за договором згідно з розділом 5 цього договору. Постачальник має право: своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари, відповідно до умов, встановлених п. 2.3 цього договору. Згідно зі специфікацією від 14.04.2022 до вказаного договору сторонами узгоджено необхідність поставки, крім іншого, наступного майна: «Бронежилет 4 класу» у кількості 25 шт., вартістю 12 000,00 грн за одиницю, а всього на загальну суму 300 000 гривень.

У подальшому, а саме 18.04.2022, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розтрату чужого майна - бюджетних грошових коштів Селидівської міської ради на користь ФОП ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні Селидівської міської ради за адресою: Донецька обл., м. Селидове, вул. К. Маркса, 8, підписав видаткову накладну постачальника № 17/4/22 від 18.04.2022, посвідчивши факт прийняття Селидівською міською радою, крім іншого, наступного: «Бронежилет 4 класу» у кількості 25 шт., вартістю 12 000,00 грн за одиницю, а всього на загальну суму 300 000 гривень, достовірно знаючи, що вказана частина поставленого ОСОБА_10 майна не відповідає вимогам ДСТУ 8782:2018 «Засоби індивідуального захисту. Бронежилети. Класифікація. Загальні технічні умови», Технічної специфікації на предмети для речового забезпечення Міністерства оборони України «ТС А 01XJ.29423-287:2021. Бронежилет модульний», затвердженої Міністерством оборони України 29.09.2021 за № МО/000381, що унеможливлює його використання за своїм прямим призначенням, тобто такого, що не відповідає вимогам предмету закупівлі, визначеному як «бронежилет 4 класу захисту» та якість якого не підтверджена необхідними документами під час поставки, як того вимагали положення п. п. 5.1.2, 5.1.3 розділу 5 договору Постачання від 14.04.2022 № 92, оскільки відповідні документи на момент поставки Постачальником не надано. Того ж дня, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 13 год. 16 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно, продовжуючи свій злочинний умисел на розтрату бюджетних коштів, діючи умисно, в умовах воєнного стану, за допомогою кваліфікованого електронного підпису у Системі дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства - Казначейство» засвідчив правильність відомостей, викладених у платіжному дорученні № 12 від 18.04.2022 року на загальну суму 775 500 гривень, та забезпечив зарахування на банківський розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_10 вказаної суми грошових коштів, з яких безпідставно переховано 300 000 гривень за майно, зазначене у видатковій накладній № 17/4/22 від 18.04.2022 як «бронежилет 4 класу», що фактично таким не є, чим територіальній громаді міста Селидове в особі Селидівської міської ради спричинено шкоду на суму 300 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Епізод 2.

Окрім того, 17.08.2022, приблизно об 12.05 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи в кабінеті директора КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради», що розташована за адресою: вул. Московська, 43, м. Селидове Покровського району Донецької області, маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшов до раніше не знайомої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка підвелась зі стільця та намагалась вийти з кабінету, зі спини схопив її двома руками за плечі (правою за праве, лівою за ліве) та почав тягнути до себе, внаслідок чого заподіяв останній легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у вигляді забою м`яких тканин з підшкірними гематомами обох плечей, а також забій м`яких тканин з припухлістю та розтягненням зв`язок лівого плечового суглобу.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

19.12.2022 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.125 КК.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду від 21.12.2022 року клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Донецькій області ОСОБА_12 , погоджене заступником начальника відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000662 від 01.08.2022, за ознаками ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 191 КК України задоволено та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 лютого 2023 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК на підозрюваного ОСОБА_7 покладені такі обов`язки:

-цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги підозрюваному та подальшого невідкладного повернення до житла;

- не відлучатися з міста Покровськ Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , потерпілою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_33 .

- утримуватись від спілкування з будь-якими працівниками Селидівської міської ради, Селидівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» (за винятком випадків необхідності надання медичної допомоги), військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, КП «КОМУНАЛЬНИК М.СЕЛИДОВЕ», 13 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДС України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (за винятком здійснення дій, пов`язаних з пожежною безпекою), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_34 » ІНФОРМАЦІЯ_35 , де б такі працівники не перебували;

- здати на зберігання до органів/підрозділів ДМС свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, якщо такі маються.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 вважають оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та просять скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Вважають, що стороною обвинувачення не було доведено наявності обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК. Аргументують тим, що свої процесуальні обов`язки ОСОБА_7 виконує належним чином: від суду, слідчого, прокуратури не ховається, вчасно прибуває на судові засідання і на виклик слідчого, постійно мешкає за однією адресою: АДРЕСА_2 , в будинку, який належить йому на підставі купівлі-продажу. В цьому ж населеному пункті мешкають його батьки, з якими він підтримує тісні стосунки. Крім того, впливу на потерпілих - юридичну особу Селидівської міської ради не має, тому що, відсторонений від виконання своїх обов`язків у зв`язку із введенням воєнного стану і введенням воєнної адміністрації та зараз знаходиться у простої. Щодо потерпілої за ч.2 ст. 125 КК зазначає, що з початку кримінального провадження, коли вона звернулась з відповідною заявою до поліції пройшло вже більше чотирьох місяців, з потерпілою та свідками проведені слідчі дії, проведено слідчі експерименти, отримано висновки судово-медичної експертизи за всіма слідчими діями, і до поліції, прокуратури або суду не надходило жодних скарг, заяв, або із допиту вказаних осіб не було отримано жодної інформації щодо намагань ОСОБА_7 вплинути будь-яким чином на фігурантів інкримінованих справ. Навіть натяку на будь-які дії, які б свідчили про намагання ОСОБА_7 перешкоджати слідству, знищити, сховати, спотворити або будь-яким іншим шляхом вплинути на речові докази відсутні.

Також зазначають, що вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, підозрюваний точно не збирається, оскільки немає на це причин, підстав і можливості з вищезазначених обставин, і протилежному немає жодних доказів, чому судом не було надано належної оцінки.

Вважають, що про відсутність заявлених стороною обвинувачення ризиків свідчить також і введений в Україні воєнний стан та те, що Покровська територіальна громада Донецької області (місце проживання підозрюваного ОСОБА_7 ) віднесена до територій проведення бойових дій, у зв`язку з чим, у відповідності до Розпорядження КМУ від 02.08.2022 р. №679-р оголошено про проведення обов`язкової евакуації населення Донецької області, а тому клопотання про обрання ОСОБА_7 суперечить вказаному вище законодавству, а також порушує його право на захист свого життя і життя членів його сім`ї у випадку термінового рішення про евакуацію у випадку зміни ситуації на фронті, на що було звернута увага слідчого судді, проте він зазначив, що у підозрюваного буде можливість скористатись своїм правом на евакуацію лише з дозволу слідчого, прокурора або суду. Таким чином, на переконання апелянтів, слідчий суддя в цьому випадку змінює законні права підозрюваного і ставить під загрозу його життя таким обмеженням, а саме необхідністю отримувати додатковий дозвіл на евакуацію, маючи загрозу відсутності отримання такого дозволу та відсутністю технічної можливості на його отримання.

При цьому зазначають, що судом не аргументовано, яким чином ОСОБА_7 повинен виконати це рішення, щоб його не порушити. Зокрема, у рішенні не вказана конкретна особа чи відповідна інстанція (не конкретизована) в кого ОСОБА_7 повинен отримувати дозвіл на залишення свого місця проживання на випадок необхідності його залишити, для вчинення слідчих дій з боку захисника, подання процесуальних документів чи отримання письмового дозволу.

Також в поданій апеляційній скарзі апелянти вказують і на відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів. Щодо підозри за ч.4 ст.191 КК зазначають, що слідство проводячи з серпня 2022 року слідчі дії не перевірило причетність ОСОБА_10 та ОСОБА_43 до вказаного злочину, не допитало цих осіб, не витребувало в них інших доказів щодо причетності до цього злочину, і не повідомило їм про підозру разом із ОСОБА_7 , якому на думку слідства доведена провина у вчиненні вказаного злочину. Однак слідчий суддя не прийняв вказану очевидну обставину як доказ відсутності об`єктивної підозри, що повідомлена ОСОБА_7 , що на їх думку свідчить про передчасність повідомлення йому про підозру. Крім того, все звинувачення у вчиненні даного правопорушення зводиться до одного доказу - висновків судової експертизи військового майна №09/22 від 12.12.2022 року, з результатами якої вони не згодні, оскільки вони викликають багато сумнівів у її об`єктивності, повноті, а більше того в їх законності. Між тим, щодо якості товару слідчими було допитано невідому особу ОСОБА_44 , але не отримано пояснень від осіб, які отримали бронежилети і до цих пір ними користуються. Також за поясненнями ОСОБА_7 , він разом з іншими посадовими особами проводив випробування цих бронежилетів, і встановив їх відповідність. Надати зараз зразок і результати цих випробувань він не може, так як позбавлений права у відповідності до ухвали слідчого судді спілкуватись з працівниками Селидівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» (за винятком випадків необхідності надання медичної допомоги), військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, КП «КОМУНАЛЬНИК М.СЕЛИДОВЕ», 13 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДС України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (за винятком здійснення дій, пов`язаних з пожежною безпекою), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_34 » ІНФОРМАЦІЯ_35 , де знаходиться цей зразок. Також він не має права після отримання цього зразку провести його дослідження належним засобом у допустимого експерта з проведенням відповідних експертних досліджень (експериментів). Інших прямих доказів на підтвердження причетності ОСОБА_7 до інкримінованого злочину у слідства немає, а всі інші матеріали це звичайні матеріали супутні до матеріалів слідства (необхідні для підтвердження повноважень, допити та інше), що не мають доказової інформації наявності взагалі події - прямого умислу ОСОБА_7 на вчинення будь-яких, які б кваліфікувались за ч.4 ст.191 КК чи будь-якого іншого злочину.

Щодо підозри за ч.2 ст.125 КК зазначають, що ОСОБА_7 не визнає своєї провини у вчиненні і цього злочину, так як 17.08.2022 він не мав тілесного контакту з потерпілою ОСОБА_11 , тілесних ушкоджень він їй не спричиняв. В обґрунтування зазначають, що 17.08.2022 року ОСОБА_11 сама намагалась спровокувати ОСОБА_7 на конфлікт в кабінеті медичного директора Селидівської лікарні, де він в той час знаходився. Разом із ОСОБА_11 були й інші особи, які навмисно прийшли в цей час до цього кабінету, що підтверджується відеозаписом з камер відеонагляду лікарні, який є у розпорядженні слідства. Крім того, сама ОСОБА_11 є працівником медичної сфери, медичний висновок судової медичної експертизи проводиться за матеріалами лікування, яке очевидно безпідставно затягнуте по часу лікування від вказаних травм, що робить висновок експерта спірним щодо наявності цих пошкоджень у ОСОБА_11 та того, що ці пошкодження міг і спричинив ОСОБА_7 , а також, що вони є настільки тяжкими, що спричинили короткочасний розлад її здоров`я. Також підтвердженням цим сумнівам є результати проведених експериментів за участю ОСОБА_11 і інших свідків, які плутаються у своїх поясненнях. Разом з тим, апелянти вважають, що за відеоматеріалами, які не було надано слідчому судді, необхідно провести судову психологічну експертизу, встановити стан потерпілої і підозрюваного, їх відношення до події і встановити дійсні обставини справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника та підозрюваного на підтримку доводів поданої ними апеляційної скарги та які наполягали на її повному задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є - запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Положеннями ч.3 ст.194 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

За змістом положень частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за ч.4 ст.191, ч.2 ст.125 КК підтверджується наведеними в клопотанні слідчого та перевіреними під час судового розгляду слідчим суддею доказами, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 25.07.2022; листом оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 08.04.2014 щодо закупівлі окремого військового обладнання та спорядження; рішенням виконавчого комітету Селидівської міської ради від 06.04.2022 № 60 «Про затвердження Програми забезпечення заходів з підготовки територіальної оборони Селидівської міської територіальної громади» (а.с.51); договором постачання від 14.04.2022 № 92, укладеним між Селидівською міською радою та ФОП ОСОБА_10 на постачання військового обладнання та спорядження; видатковою накладною ФОП ОСОБА_10 від 18.08.2022 № 17/4/22 (а.с.52-54); платіжним дорученням Селидівської міської ради від 18.04.2022 № 12 на оплату військового обладнання та спорядження, поставленого ФОП ОСОБА_10 за договором від 14.04.2022 № 92 (а.с.55); платіжним дорученням Селидівської міської ради від 18.04.2022 № 13 на оплату військового обладнання та спорядження, поставленого ФОП ОСОБА_10 за договором від 14.04.2022 № 92 (а.с.55 зв.); відповіддю на запит від Селидівської міської ради від 28.10.2022 № 02-24/2-115 (а.с.102); висновком судової почеркознавчої експертизи від 02.11.2022 № 1985/2072-2091 (а.с.103-134); протоколом обшуку в Селидівській міській раді від 21.09.2022 (а.с.60-65); протоколом огляду військового обладнання та спорядження від 22.09.2022, вилученого при обшуку в Селидівській міській раді від 21.09.2022 (а.с.74-76); протоколом допиту свідка ОСОБА_45 від 22.09.2022 (а.с.72зв.-73зв.); протоколом огляду у КП «Комунальник» м. Селидове від 19.11.2022 (а.с.68 зв.-71); протоколом огляду бронежилетів в 13-му ДПРЗ ГУ ДСНС в Донецькій області від 19.11.2022 (а.с.66-67 зв.); протоколом допиту свідка ОСОБА_45 від 19.11.2022 (а.с.81-82); протоколом огляду мобільного телефона ОСОБА_7 від 26.10.2022 (а.с.85-99); висновком судової експертизи військового майна, техніки та озброєння № 09/22 від 12.12.2022; заявою ОСОБА_11 про скоєння кримінального правопорушення від 17.08.2022 (а.с.135); протоколом допиту ОСОБА_11 в якості потерпілої від 25.08.2022 (а.с.136-137); протоколом слідчого експерименту зі потерпілою ОСОБА_11 від 01.09.2022 (а.с.138-139); протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 01.09.2022; протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_27 від 25.10.2022 (а.с.140-141); протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 01.09.2022 (а.с.145-146); протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_28 від 15.10.2022 (а.с.147-149); протоколом допиту свідка ОСОБА_29 від 02.09.2022 (а.с.150-151); протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_29 від 17.10.2022(а.с.152-153); протоколом допиту свідка ОСОБА_46 від 02.09.2022 (а.с.154-155); протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_47 від 15.10.2022 (а.с.156-157); протоколом допиту свідка ОСОБА_48 від 02.09.2022 (а.с.158-159); протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_48 від 15.10.2022 (а.с.160-161); протоколом допиту свідка ОСОБА_49 від 02.09.2022 (а.с.162-163); протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_50 від 15.10.2022 (а.с.164-166); висновком судової медичної експертизи від 22.08.2022 № 53 (а.с.167-168) висновком судової медичної експертизи від 31.10.2022 № 98 (а.с.169-172).

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на переконання колегії суддів, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри за ч.4 ст.191, ч.2 ст.125 КК.

Таким чином доводи апеляційної скарги про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є неспроможними.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі. Зокрема, про наявність існування вказаних ризиків свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та дані про особу підозрюваного, а саме те, що він не одружений, дітей не має, постійно проживає сам у м. Покровську Донецької області, що знаходиться неподалік від зони проведення активних бойових та військових дій на території Донецької області внаслідок військової агресії рф проти України, а також неподалік від територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того, використовуючи отримані під час здійснення повноважень голови місцевого самоврядування знайомства, зв`язки та авторитет підозрюваний може спробувати переконати, домовитись або залякати свідків у справі з метою надання ними неправдивих свідчень, або відмови їх надати безпосередньо суду.

Разом з цим слідчий суддя дійшов до переконання, що у судовому засіданні прокурором не доведено наявності передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК ризику підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що не оспорюється стороною обвинувачення, а отже ці висновки слід вважати доведеними.

Таким чином, на думку колегії суддів, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його винуватості в інкримінованих злочинах, та даних про особу підозрюваного, віку та стану його здоров`я, майнового стану, який має постійне місце реєстрації та проживання, не одружений, на утриманні малолітніх та непоновлітніх дітей не має, що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, є достатнім для запобігання встановленим ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК та покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки в сукупності із встановленими конткретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідають практиці ЄСПЛ та статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту законним, обґрунтованим, мотивованим та єдино можливим запобіжним заходом щодо даного конкретного випадку, що цілком відповідає визначеної ч.1 ст.177 КПК меті застосування запобіжного заходу, а тому підстав, визначених ч.1 ст.194 КПК для відмови у задоволенні клопотання, на чому наполягає сторона захисту та підозрюваний, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин доводи апелянтів про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Водночас посилання апелянтів щодо недостатності та неналежності доказів долучених до клопотання для підтвердження обгрунтованості підозри є неспроможними, так як вони не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки, як вірно зазначено слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 лютого 2023 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4