ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/918/21

Провадження № 1-кп/210/110/23

"09" лютого 2023 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об"єднані кримінальні провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002207 від 17 грудня 2019 року, № 0000255 від 16 лютого 2021р.,за № 0000150 від 28 січня 2022 року, за № 0000941 від 28 серпня 2021 року,

сторони та учасники судового засідання: прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002207 від 17 грудня 2019 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2021 року призначено судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року кримінальне провадження № 210/509/22, пр. № 1-кп/210/361/22 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191 КК України (ЄРДР за № 0000941 від 21 серпня 2021р. ) об`єднано з кримінальним провадженням №210/918/20, пр. №1-кп/210/173/22, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України. Об`єднаному провадженню присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №210/918/20, провадження №1-кп/210/173/22.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про заміну запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою з внесенням застави на інший особисте зобов`язання, заставу в розмірі 659 100 гривень повернути заставодавцям. Ззаначила, що після сплину строків обов"язків, ОСОБА_3 сумлінно з"являвся до суду, нових злочинів не вчиняв, від суду не ухилявся. На утриманні ОСОБА_3 знаходиться троє неповнолітнії дітей, матір похилого віку, яка потребує постійного догляду та піклування, тому намірів ухилятись від суду у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений не має. В той же час, кошти внесені в якості застави не належать ОСОБА_3 , а належать третім особам, які в умовах воєнного стану також мають утримувати свої родини. Крім того, захист просить врахувати ту обставину, що ОСОБА_3 сумлінно здійснює волонтерську діяльність.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити.

Прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та щодо повернення застави. Зазначив, що на теперішній час жоден з ризиків, факт існування яких був встановлений, не перестав існувати, при цьому сама сторона захисту визнає вищевказаний факт, зауважуючи, що вони «мінімізовані». По своїй суті запобіжний захід у вигляді застави у визначеному розмірі необхідний для забезпечення належного судового розгляду зазначеного кримінального провадження, а наведені стороною захисту доводи, спрямовані на утворення позитивного враження щодо особи ОСОБА_3 перед судом, тим самим вводячи суд в оману щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Такий запобіжний захід як застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 659 100 грн. повинен запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі. Тому, просив відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.

Суд, вислухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі (№216/4/20) від 30.11.2020 застосовано запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 659 100 грн. та покладено ряд обов`язків, визначених цією ухвалою.

На виконання вказаної вище ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заставодавцями, а саме: ОСОБА_6 внесено грошові кошти в якості застави в інтересах ОСОБА_3 в Казначейство України в розмірі 220 000,00 (двісті двадцять тисяч гривен) за квитанцією СВ04244026/1, ОСОБА_7 в розмірі 229 100,00 (двісті двадцять дев`ять тисяч сто гривень),за квитанцією СВ04244041/1, а також ОСОБА_8 в розмірі 210 000,00 (двісті десять тисяч гривень) за квитанцією СВ04243811/1.

Справа скерована до суду 18 лютого 2021 року, та прийнята судом до провадження.

За статтею 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 201 КПК обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу.

За частиною 1 статті 176 КПК, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК).

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків, які впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому, суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування та судового розгляду.

При вирішенні питання щодо можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Разом з цим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє протии Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійко проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

За змістом статті 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною 4 статті 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Частина 7 статті 42 КПК України визначає загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до частини 7 статті 42 КПК, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Отже, зазначені в частині 7 статті 42 КПК України обов`язки підозрюваного, обвинуваченого (окрім обов`язків, визначених в п. 2 цієї частини) покладаються на нього згідно з процесуальним законом і діють з часу набуття статусу підозрюваного, незалежно від застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу.

В свою чергу стаття 194 КПК України визначає перелік обов`язків, які можуть покладатися на підозрюваного, обвинуваченого рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Так, частина 5 статті 194 КПК України визначає умовами покладення таких додаткових обов`язків по перше - обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і по друге - доведеність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до обраного підозрюваному запобіжного заходу при наявності визначених в частині 5 статті 194 КПК України умов.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі (№216/4/20) від 30.11.2020 відносно ОСОБА_3 . Застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 659 100 грн. (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто гривень). Покладено на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0002207 від 17.12.2019 року, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

За змістом клопотання та доводів, наведених у судовому засіданні підставою для зміни застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави є: відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК (1), сумлінне виконання обов"язків підозрюваного, обвинуваченого після спливу строку дії обов"язків, визначених при обранні запобіжного заходу (2) та наявність міцних соціальних зв"язків (3), активна волонтерська діяльність та допомога ЗСУ в ліквідації наслідків збройної агресії рф (4), і як наслідок, - можливість зменшення розміру застави .

Тобто, зміна запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування та обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - менш суворий.

При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які не існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу (у 2019 році), тобто, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про зміну обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків. До того ж, з часу застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 такого запобіжного заходу як застава, ним жодного разу не було допущено порушення покладених на нього процесуальних обов`язків, що в судовому засіданні було підтверджено та свідчить про фактичну мінімізацію ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які в сукупності з обґрунтованою підозрою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень стали підставою для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Суд зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовуючи до ОСОБА_3 запобіжного заходу як застава, слідчий суддя врахував наявність ризиків, зокрема, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та побоюючись суворого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того слідчий суддя врахував, що прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, та обрав менш суворий запобіжний захід, у вигляді застави, оскільки такий запобіжний захід, як застава, у даному кримінальному провадженні може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі.

Оцінюючи ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу, суд враховує, що ризик "знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення" наразі втратив свою чинність, оскільки досудове розслідування закінчилось, і до суду передано усі матеріали кримінальних проваджень, які були в розпорядженні сторони обвинувачення.

Ризик же переховування від суду наразі незначний, оскільки він мінімізований тим, що паспорт ОСОБА_3 для виїзду за кордон був зданий на зберігання ще під час досудового розслідування, а сам обвинувачений не скористався сприятливими умовами для виїзду за кордон (як батько трьох дітей) одразу після запровадження воєнного стану, коли діяли спрощені умови виїзду у зв"язку з збройною агресією, а навпаки ОСОБА_3 докладає максимум зусиль зі свого боку в захисті держави, оскільки активно займається волонтерською діяльністю.

Також суд звертає увагу, що згідно з частиною статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Мовчазна згода це юридичний факт, який полягає у бездіяльності сторони кримінального провадження. Юридичний факт у кримінальному процесі, як передбачено нормами КПК, є обставиною, з існуванням або відсутністю якої пов`язується настання певних процесуально-правових наслідків.

Обов`язок доказування існування ризиків покладається саме на сторону обвинувачення і ні в якому разі не на підозрюваного. Протилежна точка зору суперечить принципам кримінального процесу і кримінальному законодавству взагалі. Сторона обвинувачення, з огляду на мовчазну згоду з припиненням обов`язків, покладених на обвинуваченого, не довела існування таких ризиків. Мовчазна згода з припиненням обов`язків свідчить про припинення існування ризиків.

Строк дії обов"язків, покладених на обвинуваченого у зв"язку з застосуванням застави як запобіжного заходу, сплинув ще у 2021 році, клопотань про їх надходження в порядку ст. 194 КПК до суду не надходило.

Тобто, наразі ризики, які обумовлювали необхідність застосування застави , майже відсутні.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому, враховуючи дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, з урахуванням вище вказаних обставин, суд вважає застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який в повній мірі забезпечить як можливість участі обвинуваченого у захисті територіальної цілісності та незалежності України, так і забезпечить його належну процесуальну поведінку..

Заперечення прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 суд не приймає до уваги, так як строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_3 ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2020 року, станом на 09 лютого 2023 сплинув, тому на даний час зазначені в ухвалі обов`язки не діють, що підтверджує послаблення встановлених ризиків.

Крім того, суд відхиляє доводи прокурора про наявність декількох проваджень в суді, оскільки матеріали нових проваджень були зібрані, у тому числі, шляхом тимчасових доступів до справи, яка вже перебувала в провадженні суду, що обумовило в подальшому відкладення судових розглядів для об"єднання справ в одне провадження.

З огляду на особу обвинуваченого, який є під час запобіжного заходу у вигляді застави покладені обов`язки виконував в повній мірі, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, матір похилого віку, здійснює волонтерську діяльність та співпрацює з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за період судового розгляду не вчинив дій, які б могли свідчити про його спроби переховуватися від слідства та/або суду, суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 буде достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що на думку суду забезпечить з його боку належну процесуальну поведінку.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду, є правові підстави для задоволення зазначеного клопотання, а саме, у зміні запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Крім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, суд вважає за необхідне з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, покласти на обвинуваченого на строк два місяці наступні, передбачені п.п. 1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК, обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатись за межі Дніпропетровської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи, здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Щодо задоволення клопотання в частині повернення застави, суд зазначає, що відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 року N 15, внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально-процесуальним кодексом України.

Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства.

Враховуючи, що клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді застави підлягає задоволенню на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення внесених грошових коштів, які були в якості застави в інтересах ОСОБА_3 в Казначейство України в розмірі 220 000,00 (двісті двадцять тисяч гривен) за квитанцією СВ04244026/1 - ОСОБА_6 , в розмірі 229 100,00 (двісті двадцять дев`ять тисяч сто гривень), за квитанцією СВ04244041/1 - ОСОБА_7 , в розмірі 210 000,00 (двісті десять тисяч гривень) за квитанцією СВ04243811/1 - ОСОБА_8 .

Суд не вбачає підстав для звернення застави в дохід держави, оскільки кошти внесені третіми особами, які не мають відношення до провадження.

Крім того, за час перебування справи в суді, ОСОБА_9 виконував процесуальні обов"язки обвинуваченого, від суду не ухилявся, умови запобіжного заходу не порушував.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 314-316, 291, 370, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 - про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави на особисте зобов"язання.

На підставі статті 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні процесуальні обов`язки, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатись за межі Дніпропетровської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

5) здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України;

Суму застави в розмірі 220 000,00 (двісті двадцять тисяч гривен), внесений на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/4/20, пр. 1-кс/216/2866/20 за квитанцією СВ04244026/1 повернути заставодавцю ОСОБА_6 , РНКОПП НОМЕР_1 .

Суму застави в розмірі 229 100,00 (двісті двадцять дев`ять тисяч сто гривень), внесений на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/4/20, пр. 1-кс/216/2866/20 за квитанцією СВ04244041/1 повернути заставодавцю ОСОБА_7 , РНКОПП НОМЕР_2 .

Суму застави в розмірі 210 000,00 (двісті десять тисяч гривень), внесений на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/4/20, пр. 1-кс/216/2866/20 за квитанцією СВ04243811/1 повернути заставодавцю ОСОБА_8 , РНКОПП НОМЕР_3 .

Копію ухвали направити до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області для відома.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_3 під розпис, копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали складено та проголошено 10 лютого 2023 року в залі судових засідань № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24, 3-й поверх)

Суддя: ОСОБА_1