Справа № 755/4894/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0000488, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, працевлаштованого на посаді старшого друкаря у ТОВ «Новий друк», розлученого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст. 28 «Конституції України», згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 «Конституції України», відповідно до якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на підґрунті конфліктних сімейних відносин, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно проживає в одному помешканні та пов`язаний спільним побутом, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності потерпілої.

Так, ОСОБА_8 систематично, умисно, на підґрунті конфліктних сімейних відносин, вчиняв по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_5 погіршений психоемоційний стан, що призвело до вразливості, невпевненості в собі та розгубленості.

Так, 05.06.2021 близько 22 години, ОСОБА_8 , знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою спільно проживає в одному помешканні та пов`язаний спільним побутом, в ході якого вдарив останню по обличчю, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_8 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

30.06.2021 постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_8 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, призначено покарання у виді штрафу.

Крім того, 12.09.2021 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_8 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою спільно проживає в одному помешканні та пов`язаний спільним побутом, в ході якого висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_8 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

06.10.2021 постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_8 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, призначено покарання у виді штрафу.

Крім цього, 12.12.2021 близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_8 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою спільно проживає в одному помешканні та пов`язаний спільним побутом, в ході якого вдарив останню по обличчю та спровокував сімейну сварку, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_8 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

01.02.2022 постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_8 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, призначено покарання у виді штрафу.

У подальшому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, 09.02.2022 р. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства, на ґрунті конфліктних побутових сімейних відносин по відношенню до ОСОБА_5 , з якою спільно проживав в одному помешканні та пов`язаний спільним побутом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно, висловлювався на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою, принижуючи її. Вказані дії відбувались у присутності спільної дитини ОСОБА_8 та ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказані дії з боку ОСОБА_8 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 та змусили останню звернутись за психологічною допомогою до Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

Відповідно до Інформаційної довідки вказаного Центру № 42/1452 від 30.12.2021 р. у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період співпраці спостерігався погіршений психоемоційний стан, що призвело до вразливості, невпевненості в собі та розгубленості. Ситуація домашнього насильства з боку колишнього чоловіка ОСОБА_8 суттєво вплинула на самооцінку ОСОБА_5 , остання відчуває безпорадність, відчай та неможливість виходу з нестепних умов життя, занепокоєння щодо майбутнього. Ситуація домашнього насилля - фізичного та психологічного - з боку колишнього чоловіка ОСОБА_8 привела до вразливості та розгубленості через постійні знущання з боку колишнього чоловіка, ОСОБА_5 перебуває в тривожному та депресивному стані.

З метою подолання проблем, пов`язаних з наслідками насильства та корекції психоемоційного стану, рекомендовано в подальшому консультації психолога.

Таким чином, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину не визнав. Пояснив суду, що шкодує про те, що їх подружнє життя завершилось таким чином. Підтвердив, що іноді він не стримував емоції та діти були свідками цього. Мали місце сварки та непорозуміння, пов`язані з розлученням та розподілом майна. Дійсно ОСОБА_10 часто викликала поліцію, щодо нього складались протоколи про адміністративні правопорушення. Остання справа щодо нього відбулась 12 грудня 2021 р. Йому було призначено штраф. Після цього вже сварок не було. Тетяна тоді вже мешкала окремо, вони майже не бачились. Фактів домашнього насильства, щодо яких є постанови суду, не заперечував. Коли ОСОБА_10 приходила до них, аби принести продукти донці та матері, спілкування між ними не було. Заперечував, що між ним відбувся конфлікт чи бійка 09.02.2022 р., він намагався тримати себе в руках. Крім того, зауважив, що на цей момент дружина вже з ним не проживала. Дружина провокувала сварки при нагоді. Підтвердив, що був притягнутий до адміністративної відповідальності за трьома епізодами, щодо яких висувається обвинувачення в межах даного кримінального провадження, зокрема, у червні, вересні та грудні. Також зазначив, що мав місце інцидент 04.03.2022, коли ОСОБА_10 прийшла додому, "на нервах". Між ними виникла словесна сварка. Потім зайшов її "новий кавалер", з автоматом, та побив його. До поліції він не звертався, оскільки лінія «102» не працювала. Медичні документи, що підтверджують його побої, відсутні.

Потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що від шлюбу у них троє дітей, в шлюбі перебували впродовж 28 років, з 1996 року по липень 2021 року. В останні роки в них дуже часто виникали словесні конфлікти. ОСОБА_8 постійно застосовував нецензурну лайку, ображав її, в тому числі в присутності дітей. 09 лютого 2022 року був не перший акт домашнього насильства. ОСОБА_8 часто вживав алкоголь, після чого ставав дуже агресивним. Спочатку були словесні конфлікти, образи. Вона пробачала його. Потім він став застосовувати фізичну силу. Вночі вона не могла спокійно спати. Коли діти стали дорослішими та стали висловлювати власну думку, у ОСОБА_8 стали виникати також конфлікти з дітьми. Щодо дітей він також висловлювався нецензурною лайкою, вчиняв домашнє насильство щодо них. Через такі дії ОСОБА_8 вони з дітьми звертались до психолога, донька продовжує проходити лікування. Викликати поліцію після вчинення насильницьких дій щодо неї вона стала тільки в останні роки. ОСОБА_8 притягався до адміністративної відповідальності не менше 6 разів. 05.06.2021 р. він не пустив її додому, душив та іншим чином застосовував фізичну силу, вдарив по обличчю. 12.09.2021 р. вчинив психологічне насильство, не пустив їх додому. Вони ночували у подруги. 12.12.2021 р. було все те ж саме, все повторювалось - і фізичне, і психологічне насильство. Після судів він приходив та сміявся постійно. Поліція виписувала термінові заборонні приписи, але вони не виконувались. 09.02.2022 р. ОСОБА_8 був напідпитку, виганяв їх з квартири. Із заявою про вчинення кримінального правопорушення вона звернулась до поліції через систематичність домашнього насильства та побоювання його. Перестала проживати з ОСОБА_8 з 27.03.2022 р. Поки вони ще проживали разом, вона іноді уходила до друзів, коли вже не могла терпіти. Протоколи про адміністративні правопорушення складені не по усіх епізодах домашнього насильства. Психологічний тиск відбувався мало не щодня. Старша донька не проживає в квартирі з осені 2021 року. Разом із ними також проживала мати потерпілої, поки вони не виїхали за кордон, до Німеччини через війну в Україні.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що є донькою обвинуваченого. Коли вони проживали разом, у батька з мамою постійно виникали конфлікти. Зазвичай це були словесні образи, нецензурна лайка. Це відбувалось практично увесь час, коли мати була вдома. Дуже рідко бувало так, що не було конфліктів. Коли саме мати звернулась до поліції, вона не пам`ятає, однак випадків насильства було багато, що призвело до порушення кримінального провадження. Поліція приїжджала до них дуже часто. Мати часто ходила в синцях. Загалом ОСОБА_8 застосовував насильство до усіх членів родини, впродовж тривалого часу. ОСОБА_8 не проживала разом з родиною приблизно з кінця осені 2021 року. До цього часу вона була свідком конфліктів, однак в її присутності батько не бив маму. Знає, що взимку 2021 року він побив ОСОБА_5 в під`їзді. Мати зверталась до психолога, іноді ночувала у подруги. Обставини подання до поліції заяви про вчинення злочину їй не відомі. Коли ОСОБА_8 виповнилось 12 років, батько почав бити та ображати і її також.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що є подругою потерпілої ОСОБА_5 . Безпосереднім свідком насильства з боку ОСОБА_8 вона ніколи не була. Однак вона бачила наслідки такого насильства на тілі ОСОБА_5 та на фото, які вона їй показувала. ОСОБА_10 через насильство вдома неодноразово залишалась ночувати в неї. Інколи залишалась сама, інколи з молодшою дитиною. Їй відомо, що коли траплялись інциденти, ОСОБА_5 не завжди викликала поліцію. Знає, що серйозні конфлікти у них почались років 3-5 тому. Вони спілкувались з обвинуваченим, поки ОСОБА_10 ще була одружена з ним, потім - ні. Суттєвих конфліктів, наскільки їй відомо, було приблизно вісім, починаючи з квітня 2021 року. ОСОБА_5 намагалась врятувати сім`ю, вирішувати конфлікти дипломатично. Коли ОСОБА_10 сказала, що хоче розірвання шлюбу, стало гірше. Спілкуючись із ОСОБА_5 по телефону, вона чула, як він кричав на молодшу дитину. Пам`ятає, що у грудні 2021 р. ОСОБА_5 надсилала їй фото гематоми. В період з 8 лютого по 11 лютого 2022 року вона спілкувалась із ОСОБА_5 по телефону та чула, як обвинувачений кричав на ОСОБА_5 із використанням брудних образ. Потім ОСОБА_5 відключила телефон. Знає, що через деякий час після цього інциденту ОСОБА_5 звернулась до поліції із заявою про вчинення щодо неї домашнього насильства. Наскільки їй відомо, причиною звернення до поліції із заявою про кримінальне правопорушення стало те, що на той час насильство стало відбуватись вже в присутності дітей. Також повідомила, що у вересні 2021 року ОСОБА_8 вдарив і маму ОСОБА_10 . Свідок викликала для неї «швидку». Також зазначила, що помічала зміни в психологічному стані ОСОБА_10 . Вона постійно плакала, була пригнічена та знервована, її мучило безсоння, вона сильно схудла.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що є головою кооперативу, знає родину ОСОБА_13 з 2002 року. Ця сім`я, на думку свідка, є прикладом. Вони були разом. ОСОБА_10 не працювала, а ОСОБА_14 постійно працював. Вони мають трьох спільних дітей. Проблеми в них почались з того, коли ОСОБА_14 побачив, як ОСОБА_10 йшла з іншим чоловіком, приблизно два роки тому. До того вони постійно були разом. Про сварки її не сповіщали. Однак, на думку свідка, якби вони були, то бабусі б їй повідомили про це. Потерпілу побитою вона ніколи не бачила. Чи постійно ОСОБА_5 проживала в квартирі із ОСОБА_8 їй не відомо. Про будь-які факти домашнього насилля свідок не знала. ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння не бачила. Також їй не відомо про виклики поліції саме у їх квартиру.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що потерпіла та обвинувачений йому знайомі, оскільки він виїжджав на виклик до них, десь восени 2021 року. Зі слів колег йому також відомо про інші факти насильства у цій сім`ї. Знає, що за наслідками виїздів до цієї родини відносно ОСОБА_8 неодноразово складались протоколи. Коли він приїжджав на виклик, ОСОБА_8 був спокійний, мав легкі ознаки сп`яніння. Свою провину визнав. Поліцію викликала потерпіла. Знає, що потерпіла ОСОБА_5 зверталась за допомогою до психолога з приводу домашнього насильства. Коли він приїздив за викликом у вересні 2021 року, тілесних ушкоджень у потерпілої він не бачив. Обставин інших інцидентів не знає, оскільки виїжджали інші працівники. Також підтвердив, що він приймав у неї заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпіла ОСОБА_5 звернулась до нього, повідомила, що домашнє насильство вчиняється щодо неї постійно, тому він запропонував потерпілій написати заяву за ст. 126-1 КК України. Вона подала таку заяву, написала її з власної ініціативи.

Свідок ОСОБА_16 зазначив, що є сусідом ОСОБА_8 , проживає в сусідньому під`їзді. Також працював двірником за цією ж адресою. Знає ОСОБА_8 з дитинства, як добру людину. Чув про те, що щось сталось в його родині. Нічого поганого про ОСОБА_8 він не знає. Відомо, що він завжди працює.

Так, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 07.09.1996 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 07 вересня 1996 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 676, після укладення шлюбу чоловік та дружина отримали прізвища ОСОБА_13 та ОСОБА_13 відповідно (а.с. 141).

Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвано (а.с. 70).

Відповідно до копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 мають у шлюбі трьох дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 72-74).

Згідно з протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.02.2022 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась із заявою про вчинення 12.12.2021 р. домашнього насильства щодо неї з боку колишнього чоловіка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 128).

Відповідно до копії постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 30.06.2021 р., якою ОСОБА_8 був притягнутий до адміністратвиної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_8 05.06.2021 р. близько 22:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство фізичного характеру, а саме вдарив її по обличчю (а.с. 129);

Згідно з копією постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 06.10.2021 р., якою ОСОБА_8 притягнуто до адміністратвиної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_8 12.09.2021 р. о 20:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме ображав її нецензурною лайкою (а.с. 130-132).

У відповідності до копії постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 01.02.2022 р., якою ОСОБА_8 був притягнутий до адміністратвиної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_8 12.12.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_5 (а.с. 133-135).

Відповідно до копії протоколу про адміністратвине правопорушення серії ВАБ № 384721, складеного за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_8 12.12.2021 р. близько 20:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_5 (а.с. 147).

Відповідно до копії постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 01.02.2022 р., якою ОСОБА_8 був притягнутий до адміністратвиної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_8 12.12.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно матері колишньої дружини ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 85-87);

Відповідно до копії постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 04.01.2022 р., якою ОСОБА_8 був притягнутий до адміністратвиної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_8 12.12.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно доньки ОСОБА_9 (а.с. 88-89);

Відповідно до копії постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24.11.2021 р., якою ОСОБА_8 притягнуто до адміністратвиної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_8 07.09.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої тещі ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 90);

Відповідно до копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії НОМЕР_5 від 12.12.2021 р. ОСОБА_8 вчинив 12.12.2021 р. домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку із чим винесений заборонний припис щодо контактів у будь-який спосіб із потерпілою особою строком на 7 діб (а.с. 95).

Відповідно до копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 116683 від 12.12.2021 р. ОСОБА_8 вчинив 12.12.2021 р. домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим винесений заборонний припис щодо контактів у будь-який спосіб із потерпілою особою строком на 7 діб (а.с. 95).

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторони кримінального провадження не повідомляли.

Виступаючи у судових дебатах захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просив виправдати ОСОБА_8 , посилаючись на принцип юридичної відповідальності, згідно якого двічі за одне й те саме не карають, відповідно до ст. 61 Конституції України.

Зокрема зазначив, що 30.06.2021, 06.10.2021 та 01.02.2022 року ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу, який він сплатив.

Звертав увагу суду, що згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 лютого 2022 року, яка стала підставою для початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, потерпіла ОСОБА_5 повідомила про домашнє насильство, яке мало місце 12.12.2021 (а.с. 128), а вже потім з`явилась її заява від 23.02.2022 року, згідно якої потерпіла повідомила про вчинення щодо неї домашнього насильства, яке мало місце 09.02.2022 (а.с.136), що може свідчити про створення штучних доказів у справі.

Суд зазначає, що статтею 126-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються в систематичному насильстві в формах фізичного, психологічного та економічного насильства.

Словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

Шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи, передбачена 173-2 КУпАП, саме з метою відмежування від шкоди, визначеної ст. 126-1 КК України, не охоплюється поняттям «фізичні або психологічні страждання, втрата працездатності, емоційна залежність, погіршення якості життя потерпілої особи».

Судом встановлено, та не заперечувалось жодної із сторін, що ОСОБА_8 та ОСОБА_17 (після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_13 ) - уклали шлюб 07 вересня 1996 року (а.с.69) та згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року, вказаний шлюб було розірвано. Протягом 2021 року обвинувачений та потерпіла проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Також не заперечувалось жодною стороною, що ОСОБА_8 :

- 05.06.2021 близько 22 години, знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 ;

- 12.09.2021 близько 20 год. 30 хв., знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 ;

- 12.12.2021 близько 20 год. 30 хв, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 .

Постановами Дніпровського районного суду міста Києва від 30.06.2021, 06.10.2021 та 01.02.2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених різними частинами ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Щодо факту домашнього насильства 09 лютого 2022 року, то обвинувачений заперечував, що поводився агресивно, висловлювався на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою, принижуючи її, проте не заперечував, що 09.02.2022 між ними відбувся конфлікт та він намагався тримати себе в руках. В свою чергу, потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що 09 лютого 2022 року був не перший акт домашнього насильства, проте саме після нього вона звернулась до Дніпровського УП. Зокрема, 09.02.2022 р. ОСОБА_8 був напідпитку, виганяв її із дитиною із квартири. Вони перестали спільно проживати з ОСОБА_8 з 27.03.2022 через війну в Україні. Свідок ОСОБА_11 також у судовому засіданні повідомила, що в період з 8 лютого по 11 лютого 2022 року вона спілкувалась із ОСОБА_5 по телефону та чула, як обвинувачений кричав на ОСОБА_5 із використанням брудних образ. Потім ОСОБА_5 відключила телефон. Знає, що через деякий час після цього інциденту ОСОБА_5 звернулась до поліції із заявою про вчинення щодо неї домашнього насильства. Наскільки їй відомо, причиною звернення до поліції із заявою про кримінальне правопорушення стало те, що на той час насильство стало відбуватись вже в присутності дітей.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що за фактом домашнього насильства 09 лютого 2022 року ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності не притягувався, його систематичні дії призвели до психологічних страждань ОСОБА_5 та погіршення якості її життя, тобто до наслідків, які не охоплюються ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Вказані дії з боку ОСОБА_8 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 та змусили останню звернутись за психологічною допомогою до Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

В контексті цієї справи очевидним є той факт, що звертаючись із заявою про кримінальне правопорушення та іншу подію потерпіла могла повідомити про вчинення домашнього насильства за яке ОСОБА_8 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності та у подальшому, вже після внесення відомостей ЄРДР та початку досудового розслідування повідомити і про події, які мали місце 09 лютого 2022 року, які як встановив суд є тотожними та були об`єднані єдиним умислом, а отже не становлять двох окремих складів злочину, передбаченого 126-1 КК, а є епізодами одного триваючого кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України знайшла повне підтвердження під час судового розгляду. Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ст. 126-1 КК України, оскільки він умисно вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї колишньої дружини, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 126-1 КК України, що вчинене ОСОБА_8 правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, працевлаштований, має постійне місце проживання за місцем реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обставиною, згідно ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини.

Згідно досудової доповіді Дніпровського РВ філії ДУ Центр пробації у м. Києві та Київській області ОСОБА_19 ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення визначено середньою, виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючої обставини, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи позицію сторін щодо призначення покарання, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а суд доходить висновку, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді обмеження волі. В той же час, враховуючи особу винного, який раніше не притягався до відповідальності, працевлаштований, суд дійшов висновку, що обвинувачений може бути виправлений та перевихований без відбування покарання, тому вважає можливим звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав, у відповідності до ч. 2 ст. 76 та п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження програми для кривдників або пробаційної програми, суд не вбачає, оскільки, наразі потерпіла та діти проживають окремо від обвинуваченого.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався. Підстав для його обрання немає.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов щодо стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 60 000 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

При вирішенні заявленого ОСОБА_5 цивільного позову до ОСОБА_8 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В силу вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за № 4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Суд приходить до переконання, що вчиненням щодо ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що полягало у тривалому та систематичному домашньому насильстві, ОСОБА_8 дійсно заподіяв потерпілій сильні душевні та психологічні страждання, стан емоційної залежності, та погіршення якості її життя, як встановлено, ОСОБА_5 потребує психологічної реабілітації, тому погоджується із заявленим в цивільному позові розміром моральної шкоди.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат представником потерпілого надано договір про надання правової допомоги від 10.01.2022 р. № 10/01-2, укладений між адвокатом ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 , згідно якого сторонами узгоджено фіксовану суму гонорару в розмірі 10 000 грн., з попереднім описом послуг, які надаються.

Вказана сума, на думку судді, є розумною та співмірною обсягу наданих адвокатом послуг.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 належить задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень., а також процесуальні витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_20 ОСОБА_21