Справа № 152/608/22
УХВАЛА
іменем України

24 жовтня 2022 року м. Шаргород

Справа №152/608/22
Провадження №1-кс/152/154/22

Слідчий суддя

Шаргородського районного

суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
начальника Шаргородського
відділу Жмеринської
окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

встановив:

21.10.2022 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до Шаргородського районного суду з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений Шаргородським районним судом 06.07.2022 року на автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», тип спеціалізований вантажний, платформа, зеленого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 1987 року випуску, з державним номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , яким на момент вилучення володів ОСОБА_3 .

Клопотання адвокат ОСОБА_4 мотивує тим, що ухвалою Шаргородського районного суду від 06.07.2022 року задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000105, внесеного до ЄРДР 02.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України, накладено арешт на вказаний вище автомобіль, що належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , деревину породи «дуб» у кількості 21 (двадцяти однієї) деревної колоди довжиною приблизно по 3,2 м та різного діаметру кожна.

На даний час кримінальне провадження розслідується слідчим СВ ВП №2 Жмеринського РВП за процесуального керівництва Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури.

Вважає, що на даний час відпала потреба арешту вказаного автомобіля, що належить ОСОБА_6 та яким на момент вилучення користувався ОСОБА_3 , у якого і був вилучений автомобіль.

Так, довготривале зберігання автомобіля на майданчику арештованого майна шкодить ТЗ, оскільки, на його переконання, зберігання відбувається у неналежних умовах. До того ж, всі необхідні слідчі дії з вказаним автомобілем проведені.

Обраний спосіб накладення арешту на автомобіль позбавив ОСОБА_3 можливості здійснювати вантажні перевезення, що позбавило останнього основної частини заробітку та негативно впливає на матеріальний стан родини, враховуючи, що будь-яких доказів незаконного походження майна не встановлено і що за приписами ст.173 КПК України слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При обґрунтуванні клопотання його ініціатор покликається на вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення ЄСПЛ у справах «Суханов та Ільченко проти України», «Бакланов проти Росії», «Фрізен проти Росії», вимоги ст.ст.7, 16, 100, 170, 174 КПК України, постанову ВП ВС від 30.06.2020 року у справі №727/2878/19.

Незважаючи на те, що адвокат ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про скасування арешту майна до Шаргородського районного суду, при цьому, зсилаючись на те, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000105, клопотання передано для розгляду слідчому судді Шаргородського районного суду, оскільки саме слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ході здійснення досудового розслідування.

Частиною 2 ст.174 КПК України встановлено, що клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Особа, яка заявила клопотання, адвокат ОСОБА_4 , та особа, інтереси якої він представляє на підставі ордеру серії АВ №1039501 (а.п.6) ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання про скасування арешту майна, просять скасувати арешт, накладений на ТЗ, оскільки автомобіль, що знаходиться на арештному майданчику, псується, та, до того ж, ОСОБА_3 не може використовувати автомобіль у інтересах сім`ї та позбавлений можливості здійснювати підприємницьку діяльність, пов`язану з лісопереробкою та наданням транспортних послуг.

Оскільки адвокат ОСОБА_4 у клопотанні не зазначив у провадженні якого (яких) слідчого (слідчих) СВ ВП №2 Жмеринського РВП знаходиться кримінальне провадження №0000105 та яким (якими) прокурором (прокурорами) Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у ньому, то у зв`язку із цим в судове засідання викликано начальника Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_5 та слідчого СВ ВП №2 ОСОБА_7 , на підставі клопотання якого 06.07.2022 року слідчим суддею накладено арешт на автомобіль та деревину (а.п.10, 11).

Начальник Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зсилаючись на те, що СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області не здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000105. По підслідності, що визначена Вінницькою обласною прокуратурою, органом досудового розслідування кримінального провадження наразі є СУ ГУНП у Вінницькій області, тому розгляд клопотання не підсудний слідчому судді Шаргородського районного суду, а підлягає розгляду слідчим суддею Вінницького міського суду.

Слідчий ОСОБА_7 для розгляду клопотання не прибув, про його дату, час та місце повідомлений належним чином (а.п.11).

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає можливим здійснювати розгляд цього кримінального провадження у відсутності слідчого ОСОБА_7 .

Вислухавши ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , начальника Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_4 та матеріали, додані слідчим ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2-3 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу…

Витягу з кримінального провадження №0000105 адвокат ОСОБА_4 до матеріалів клопотання не додав.

З копії ухвали слідчого судді Шаргородського районного суду від 06.07.2022 року у кримінальному провадженні №152/608/22 вбачається, що слідчим суддею розглянуто та задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт для забезпечення збереження речових доказів шляхом заборони користування, розпорядження, крім направлення для проведення експертиз, на: автомобіль марки «ЗІЛ» моделі «131», тип спеціалізований вантажний, платформа, зеленого кольору, 1987 року випуску, з державним номером НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 ; деревину породи «дуб» у кількості 21 (двадцяти однієї) деревної колоди довжиною приблизно по 3,2 м. та різного діаметру кожна; ухвала спрямована до негайного виконанню слідчому ОСОБА_7 (а.п.3-5).

Таким чином, на момент постановлення слідчим суддею ухвали від 06.07.2022 року, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000105 було визначено ВП №2 Жмеринського РВП.

З інформаційної довідки слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 24.10.2022 року за №4669/217/03-2022 вбачається, що кримінальне провадження №0000105 надіслано для здійснення досудового розслідування до СУ ГУНП у Вінницькій області (а.п.14).

Вказана обставина підтверджується також копією супровідного листа від 11.07.2022 року за №2780/213/03-2022 про направлення матеріалів кримінального провадження №0000105 для подальшого прийняття рішення у справі заступнику начальника СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , на якому міститься відмітка про отримання матеріалів уповноваженою особою СУ ГУНП у Вінницькій області 12.07.2022 року (а.п.15).

Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статті 174 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя під час досудового розслідування або суд під час судового провадження.

Згідно із ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності, відповідно до КПК України в діючій редакції, є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

Так, ВП ВС у постанові Великої Палати від 30.06.2020 року у справі №727/2878/19 висловила правовий висновок, що на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

Також, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

Разом з тим, доказів закриття слідчим кримінального провадження ініціатор клопотання слідчому судді не надав, а навпаки, мотивуючи клопотання, зсилається на здійснення досудового розслідування СВ ВП №2 Жмеринського РВП.

Доказів на підтвердження вказаної обставини адвокат ОСОБА_4 слідчому судді до клопотання також не надав.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, з клопотанням про скасування арешту майна може звернутися підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна.

З аналізу ст.ст.171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна (власник майна тощо); перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивування підстав скасуваня арешту.

Слідчий суддя зауважує, що адвокат ОСОБА_4 , звертаючись із клопотанням про скасування арешту, не надав доказів у підтвердження того, що клопотання підсудне слідчому судді цього суду; що ОСОБА_3 , інтереси якого він представляє на підставі ордеру серії АВ №1039501, є власником або володільцем зазначеного майна; не надав правовстановлюючі документи на арештоване майно; не долучив до матеріалів клопотання витягу з ЄРДР для підтвердження факту здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні СВ ВП №2 Жмеринського РВП чи закриття слідчим кримінального провадження №0000105 без вирішення питання про скасування арешту; не мотивував клопотання чому слід скасувати арешт на ТЗ саме в інтересах ОСОБА_3 та яке право володіння, користування тощо щодо вказаного ТЗ має останній.

Окрім того, будь яких доказів того, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, до заяви також не додано.

Враховуючи те, що до матеріалів клопотання не додано витягу з ЄРДР, доказів належності на праві власності майна ОСОБА_3 , слідчий суддя позбавлений можливості перевірити, чи здійснюється наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні чи воно закрите, чи має права володіння чи користування вказаним автомобілем ОСОБА_3 .

З матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, чи є ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні підозрюваним, обвинуваченим, законним представником, іншим власником або володільцем майна.

Слідчий суддя звертає увагу ініціатора звернення із клопотанням, що, відповідно до п.1 ч.2 ст.132 КПК України, усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешт майна (п.7 ч.2 ст.131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Отже, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження чи їх скасування, в тому числі скасування арешту майна подається за правилами виключної підсудності за місцем розташування органу, яким проводиться досудове розслідування.

У випадку зміни органу досудового розслідування клопотання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження також розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. Підставою для визначення територіальної юрисдикції суду першої інстанції при розгляді клопотань щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження є постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, в якій визначено місце проведення досудового розслідування.

ВССУ в пункті 13 листа №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» роз`яснив, що розгляд питання про скасування застосування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК України.

Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд, який у постанові від 22.04.2020 року у справі №487/7605/19 та у постанові від 13.10.2020 року у справі №607/16332/20 зазначив, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст.7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст.24 Конституції України та ст.10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст.6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Беручи до уваги, що на даний час у кримінальному провадженні, в рамках якого подане клопотання, досудове розслідування проводиться СУ ГУНП у Вінницькій області, то клопотання про скасування арешту майна не підсудне слідчому судді Шаргородського районного суду Вінницької області.

З огляду на вище проаналізовані обставини та законодавство, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.3 ст.26, ст.ст.170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що клопотання про скасування арешту майна підлягає розгляду слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Шаргородського
районного суду
Вінницької області ОСОБА_1