ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2136/22 Справа № 932/7158/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002303 за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зазначає, що слідчий суддя необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, так як підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також посилається на те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, та відносно нього 11.11.2022 року скеровано до суду обвинувальний акт за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 01.02.2023 року, що полягає у забороні покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що матеріали клопотання свідчать про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявний ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду не є невисоким, а також, оцінивши особу підозрюваного, його проживання із братом, який потребує допомоги, а також те, що підозрюваним викрадено майна на суму 449 грн., а також те, що в межах іншого кримінального провадження за ч.4 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України при тих самих ризиках, сторона обвинувачення просила застосувати домашній арешт, відомості про порушення якого відсутні, слідчий суддя дійшов висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло цілодобово, ці вимоги закону були дотримані.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, що не оскаржується прокурором в апеляційній скарзі.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі, також у відповідності до ст. 178 КПК України врахував особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання, відсутні міцні соціальні зв`язки, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за злочини проти власності.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд не приймає до уваги, так як вказаний ризик не був заявлений у клопотанні слідчого та не встановлений слідчим суддею.

Доводи в апеляційній скарзі прокурора щодо тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 та те, що відносно нього 11.11.2022 року скеровано до суду обвинувальний акт за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає таким, що не є обов`язковою підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та до цього часу виконує покладені на нього обов`язки.

Посилання в апеляційній скарзі, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 раніше судимий та підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в цьому провадженні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12