КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.08.2022 задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 , а саме: транспортний засіб «LINCOLN NAVIGATOR» державний номер НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 ; транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA» державний номер НОМЕР_3 VIN 5 НОМЕР_4 ; транспортний засіб «KIA SPORTAGE» державний номер НОМЕР_5 VIN НОМЕР_6 ; частку в статутному капіталі ТОВ «ПЛАТФОРМА-ПЛЮС» Код , у розмірі 30 відсотків, що становить 600 000 гривень.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, підозрюваний зазначив, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

________________________________________________________________________________

Справа № 752/5938/22 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3925/2022 Суддя-доповідач - ОСОБА_1 .

Апелянт вказував на свою непричетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема, відповідно до договорів купівлі-продажу, автомобіль КІА «Sorento» Vin № НОМЕР_7 придбано ОСОБА_10 30.03.2022, a Land Royer «Freelander» Vin № НОМЕР_8 - придбано ОСОБА_11 в Польщі за грошові кошти. Таким чином, дані транспортні засоби подружжя не отримувало на безоплатній основі.

Крім того, відповідно до листа ТРО ВЧ НОМЕР_9 (з 13 квітня в/ч НОМЕР_10 реорганізована на А7040 та в/ч НОМЕР_9 ) від 30.04.2022 № 167, дані автомобілі знаходились на тестуванні в в/ч НОМЕР_9 , однак обидва автомобілі не можуть бути прийняті в пожертву, оскільки потребують капітального ремонту та не можуть бути використані для організації, підготовки та виконання завдань територіальної оборони, що свідчить про відмову ОСОБА_12 в прийнятті зазначених транспортних засобів даною військовою частиною.

На переконання апелянта, органом досудового розслідування не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а тому накладення арешту на належне йому майно з метою забезпечення можливої конфіскації такого майна є неприпустимим.

Застосування додаткової міри покарання за ч. 3 ст. 201-2 КК України у виді конфіскації майна, навіть за умови, якщо воно передбачено санкцією цієї статті як обов`язкове, є безпідставним за відсутності корисливого мотиву.

Крім того, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.06.2022 накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_7 , а саме на: офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ; будинок за адресою: АДРЕСА_3 ; будинок за адресою: АДРЕСА_4 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_13 в інтересах власника майна ОСОБА_14 , який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення власника майна - підозрюваного ОСОБА_7 , та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000289 від 24.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Як зазначено у клопотанні слідчого, органом досудового розслідування встановлено, що відповідно інформації, наданої Державною митною службою України, додатків 1 до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, а також інформації про пропуск вантажу встановлено, що 31.03.2022 громадянин України - ОСОБА_15 здійснив перетин кордону без сплати мита за розмитнення транспортного засобу, через митний пост на кордоні з Республікою Польща та ввіз на територію України транспортний засіб «КІА SORENTO» VIN № НОМЕР_7 , з номером державної реєстрації НОМЕР_11 (країна реєстрації Польща), як гуманітарна допомога для територіальної оборони міста Києва 804 з місцем отримувача: АДРЕСА_6 .

Крім того, відповідно інформації, наданої Державною митною службою України, додатків 1 до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, а також інформації про пропуск вантажу встановлено, що 06.04.2022 громадянин Польщі - Балабан Філіп здійснив перетин кордону без сплати мит за розмитнення транспортного засобу через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці та ввіз на територію України транспортний засіб «LAND ROVER FREELANDER» VIN № НОМЕР_8 , з номером державної реєстрації НОМЕР_12 (країна реєстрації Польща ), як гуманітарна допомога для ТРО ВЧ НОМЕР_13 АДРЕСА_6 , з місцем отримувача: АДРЕСА_6 .

В подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці вказані транспортні засоби, а саме « ОСОБА_16 » VIN № НОМЕР_7 , 2004 року випуску, з номером державної реєстрації НОМЕР_11 (країна реєстрації Польща ) та « LAND ROVER FREELANDER » VIN № НОМЕР_8 , з номером державної реєстрації НОМЕР_12 (країна реєстрації Польща) потрапили у володіння ОСОБА_7 , після чого у останнього, не дивлячись на те, що в країні оголошено воєнний стан, виник злочинний умисел, направлений на продаж товарів гуманітарної допомоги, а саме вказаних транспортних засобів, з метою отримання прибутку.

В подальшому, 18.05.2022 ОСОБА_17 , підшукуючи транспортні засоби з метою їх придбання та передачі на потреби ЗСУ, а також для особистих потреб, перебуваючи на території центру з ремонту транспортних засобів розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , який перебває у володінні ОСОБА_7 , здійснив поверхневий огляд транспортного засобу «LAND ROVER FREELANDER» з номером державної реєстрації НОМЕР_12 (країна реєстрації Польща), який за ціною 3 800 доларів США намагався продати ОСОБА_7 .

В ході огляду ОСОБА_17 помітив наліпку на лобовому склі, на якій був червоний хрест з написом «допомога ЗСУ». Переглянувши документи на транспортний засіб, а саме «Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою» ОСОБА_17 звернув увагу, що в графі отримувача було вказано «ТРО ВЧ НОМЕР_14 », у зв`язку з чим ОСОБА_17 звернувся до Національної поліції України, з метою інформування про вказаний випадок.

= 01.06.2022 близько 12 год. ОСОБА_17 діючи під контролем правоохоронних органів, перебуваючи на території центру з ремонту транспортних засобів розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , зустрівся з ОСОБА_7 , з метою проведення детального огляду транспортних засобів « КІА SORENTO » VIN № НОМЕР_7 , з номером державної реєстрації НОМЕР_11 (країна реєстрації Польща ) та « LAND ROVER FREELANDER » VIN № НОМЕР_8 , з номером державної реєстрації НОМЕР_12 (країна реєстрації Польща ), які продавав ОСОБА_7 . Після огляду транспортних засобів ОСОБА_7 , продовжуючи вчиняти свій злочинний умисел, направлений на реалізацію товарів гуманітарної допомоги з метою отримання грошових коштів та особистого збагачення, достовірно знаючи що вказані транспортні засоби « КІА SORENTO » VIN № НОМЕР_7 , з номером державної реєстрації НОМЕР_11 (країна реєстрації Польща ) та « LAND ROVER FREELANDER » VIN № НОМЕР_8 , з номером державної реєстрації НОМЕР_12 (країна реєстрації Польща) є гуманітарною допомогою повідомив ОСОБА_17 , що у разі придбання двох транспортних засобів необхідно буде сплатити ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 6 500 доларів США, а саме 3 500 доларів США за «LAND ROVER FREELANDER» та 3 000 доларів США за « КІА SORENTO », на що ОСОБА_17 повідомив що його вказані умови влаштовують.

02.06.2022, перебуваючи на території центру з ремонту транспортних засобів розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел направлений на отримання грошових коштів за продажу транспортних засобів які є гуманітарною допомогою, отримав від ОСОБА_17 , який діяв під контролем правоохоронних органів, грошові кошти загальною сумою 400 доларів США, в якості передоплати за два транспортні засоби, а саме « ОСОБА_16 » VIN № НОМЕР_7 та « LAND ROVER FREELANDER » VIN № НОМЕР_8 . Після чого, ОСОБА_7 повідомив про необхідність в ремонті « КІА SORENTO » та повідомив що залишок суми в розмірі 6 100 доларів США необхідно передати по завершенню ремонтних робіт під час отримання транспортних засобів.

15.06.2022 року близько 12 год., перебуваючи на території центру з ремонту транспортних засобів розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів, доводячи до кінця свій злочинний умисел, направлений на продаж товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку вчиненому під час воєнного стану, отримав від ОСОБА_17 , який діяв під контролем правоохоронних органів, грошові кошти загальною сумою 6 100 доларів США, за купівлю двох транспортних засобів, а саме « КІА SORENTO » VIN № НОМЕР_7 , з номером державної реєстрації НОМЕР_11 (країна реєстрації Польща ) та « LAND ROVER FREELANDER » VIN № НОМЕР_8 , з номером державної реєстрації НОМЕР_12 (країна реєстрації Польща).

Згідно долучених до клопотання матеріалів, 15.06.2022 ОСОБА_7 затримано згідно ч. 4 ст. 208 КПК України, та 16.06.2022 йому вручено повідомлення про підозру в продажі товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненому під час воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 201-2 КК України.

09.08.2022 старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 , а саме: транспортний засіб «LINCOLN NAVIGATOR» державний номер НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 ; транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA» державний номер НОМЕР_3 VIN 5 НОМЕР_4 ; транспортний засіб «KIA SPORTAGE» державний номер НОМЕР_5 VIN НОМЕР_6 ; частку в статутному капіталі ТОВ «ПЛАТФОРМА-ПЛЮС» Код , у розмірі 30 відсотків, що становить 600 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.08.2022 задоволено клопотання слідчого, та накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 , а саме: транспортний засіб «LINCOLN NAVIGATOR» державний номер НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 ; транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA» державний номер НОМЕР_3 VIN 5 НОМЕР_4 ; транспортний засіб «KIA SPORTAGE» державний номер НОМЕР_5 VIN НОМЕР_6 ; частку в статутному капіталі ТОВ «ПЛАТФОРМА-ПЛЮС» Код , у розмірі 30 відсотків, що становить 600 000 гривень.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги слідчим суддею дотримані належним чином.

Санкція ч. 3 ст. 201-2 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000289, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Як убачається із доданих до клопотання слідчого матеріалів, ОСОБА_7 на праві власності належать транспортний засіб «LINCOLN NAVIGATOR» державний номер НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 ; транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA» державний номер НОМЕР_3 VIN 5 НОМЕР_4 ; транспортний засіб «KIA SPORTAGE» державний номер НОМЕР_5 VIN НОМЕР_6 .

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , володіє часткою в статутному капіталі ТОВ «ПЛАТФОРМА-ПЛЮС» Код , у розмірі 30 відсотків, що становить 600 000 гривень.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на належні ОСОБА_7 транспортні засоби та частку в статутному капіталі юридичної особи, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, у випадку визнання ОСОБА_7 , винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України та призначення йому покарання у виді конфіскації майна, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи апелянта про необґрунтованість повідомленої йому підозри, та відсутність доказів причетності до інкримінованого йому злочину, колегія суддів вважає безпідставними.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на долучені до клопотання слідчого докази, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а питання наявності події та складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_7 підлягає вирішенню під час судового розгляду справи по суті.

Доводи апелянта про те, що транспортні засоби придбані подружжям ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на підставі договорів купівлі-продажу за грошові кошти, а не на безоплатній основі, та посилання на лист ТРО ВЧ НОМЕР_9 (з 13 квітня в/ч НОМЕР_10 реорганізована на А7040 та в/ч НОМЕР_9 ) від 30.04.2022 № 167 щодовідмови ОСОБА_12 в прийнятті зазначених транспортних засобів даною військовою частиною, на даному етапі досудового розслідування не є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, проте підлягають перевірці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, колегією суддів не встановлено.

Посилання ОСОБА_7 на те, що кримінальному провадженні стосовно нього ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.06.2022 вже накладено арешт на належне йому нерухоме майно, не спростовують правильність висновків слідчого судді про наявність підстав для арешту у даному судовому провадженні транспортних засобів ОСОБА_7 та належної йому частки в статутному капіталі.

Колегією судів не встановлено недотримання слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України при постановленні ухвали або невідповідності оскаржуваної ухвали вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3