Справа № 953/2578/23
н/п 1-кс/953/2578/23
"07" квітня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
- 1/4 квартири, загальною площею 64,8 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони її відчуження, розпорядження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на території смт. Куп`янськ-вузловий Куп`янського району Харківської області, не пізніше 01.07.2022 (тобто в період перебування населеного пункту у тимчасовій окупації держави-агресора) добровільно надав згоду представникам окупаційної адміністрації РФ на призначення його на посаду начальника підрозділу Служби експлуатації (руху) т.зв. підприємства «Куп`янська залізниця», створеного окупаційною владою, та підписав трудовий контракт з вищезазначеним підприємством. В період часу з 01.07.2022 по вересень 2022 здійснював господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, а саме: керував роботою організації процесу перевезень т.зв. підприємства «Куп`янська залізниця», забезпечував ефективне використання і збереження матеріальних цінностей довірених йому.
11.11.2022, в порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
У зв`язку з переховуванням від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також через відсутність інформації про місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , 16.11.2022 останнього було оголошено в розшук на території України.
Постановою слідчого за погодженням з прокурором від 16.11.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України у зв`язку з оголошенням підозрюваного в розшук.
Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.
Відповідно до інформаційних довідок з державних реєстрів, у тому числі Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, а також наданої РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області інформації, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить таке майно: квартира, загальною площею 54,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/4 квартири, загальною площею 64,8 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, прокурор просить накласти арешт на вказане майно в клопотанні майно.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати клопотання без її участі, клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не викликався.
Неприбуття в судове засідання прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Відповідно до інформаційних довідок з державних реєстрів, у тому числі Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, а також наданої РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області інформації, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить таке майно: квартира, загальною площею 54,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/4 квартири, загальною площею 64,8 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому, вказане майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , а саме:
- квартиру, загальною площею 54,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 1/4 квартири, загальною площею 64,8 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ., шляхом заборони відчуження та розпорядження ними до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1