Справа № 308/3170/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції угоду про визнання винуватості від 28.02.2023 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000039 від 22.01.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Українка Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, із середньою спеціальною освітою (зі слів), раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000039 від 22.01.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2023 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена та підписана 28.02.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , а відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на виготовлення підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 та довідки військово-лікарської комісії під № 181 від 11 червня 2022 року, відповідно до яких він є непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою перетину Державного кордону України та діючи всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24 лютого 2022 року, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-УІІІ від 12 травня 2015 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, надав невстановленій органом досудового розслідування особі установчі дані про себе, необхідні документи для виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 та довідки військово-лікарської комісії під № 181 від 11 червня 2022 року, виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому невстановлена особа передала ОСОБА_4 завідомо підроблені документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 та довідку військово-лікарської комісії під № 181 від 11 червня 2022 року, відповідно до яких він є непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому з`ясовано, що ОСОБА_4 , згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. № 615 від 01 січня 2023 року - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 , та довідка військово-лікарської комісії під №181 від 11 червня 2022 року не видавались.

Тим самим, ОСОБА_4 шляхом надання засобів, сприяв невідомій особі виготовити вказані вище документи, видані на його ім`я, в частині надання необхідних даних та матеріалів щодо своєї особистості, зокрема установчі дані про особу.

Крім того, 22 січня 2023 року о 00 годині 35 хвилин ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» НОМЕР_2 прикордонного загону за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24 лютого 2022 року, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» № 3 89-VIII від 12 травня 2015 року, пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , завідомо підроблені документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 та довідку військово-лікарської комісії під № 181 від 11 червня 2022 року, відповідно до яких він є непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що він не отримував в установленому законом порядку такі документи та що такі є підробленими, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

Таким чином, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто у пособництві у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою, та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 28.02.2023 року вбачається, що прокурор та підозрюваний виклали формулювання обвинувачення ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та щиро розкаявся. При цьому, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України сторони погоджуються на призначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.

Прокурор Ужгородської оружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з підозрюваним ОСОБА_4 від 28.02.2023 року, та призначити підозрюваному ОСОБА_4 міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На всі запитання обвинувачений ОСОБА_4 відповів «так». Після роз`яснення ст.63 Конституції України та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України, і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії підозрюваного кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, тобто у пособництві на підроблення документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою, та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, суд вважає, що угода, укладена 28.02.2023 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.02.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000039 від 22.01.2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідку військово-лікарської комісії №181, які упаковано до паперового конверту "Національна поліція України" залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1