УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 757/26570/22-к

провадження № 51-3507ск22

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4.

розглянула касаційну скаргу захисника ОСОБА_5., подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року і

встановила:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року задоволено частково клопотання слідчого про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження № 0000046 від 02 лютого 2019 року за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5., подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 на вказану ухвалу суду першої інстанції.

У касаційній скарзі скаржник порушив питання про перевірку ухвали Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року в касаційному порядку. Зокрема, посилається у касаційній скарзі на істотні порушення норм кримінального процесуального закону та неврахування суддею при постановленні оскаржуваного судового рішення положень ст. ст. 7, 9, 24 КПК України, ст. 19, 55, 129 Конституції України, практики Європейського суду з прав людини, ст. 6 Статтею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Особливостями права на апеляційний перегляд судового рішення є те, що це право не є абсолютним, оскільки може бути обмежене відповідно до законодавства шляхом визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію, або чіткого визначення випадків, за яких таке право виникає.

ЄСПЛ в своїх рішеннях зазначає, що право на справедливий судовий розгляд (стаття 6 Конвенції), одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. the United Kingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, параграф 36; Перетяка та Шереметьєв проти України, рішення від 20 червня 2011 року, параграф 33), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. the Guerin v. France, рішення від 29 липня 1998 року, параграф 37).

Законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому передбачене Главою 26 КПК України право на оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах першій та другій статті 309 КПК України. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Частина третя статті 309 КПК України встановлює, що інші ухвали слідчого судді, ніж зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 399 КПК України, ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено частинами 1 та 2 ст. 309 КПК України.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_5. на ухвалу слідчого судді прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Оскільки захисник ОСОБА_5. подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, оскарження якої з огляду на наведені положення процесуального закону не передбачено, апеляційний суд, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою, як поданою на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Ураховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5., подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4