Номер провадження: 11-кп/813/1691/22
Справа № 509/1657/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2022 року, якою кримінальне провадження № 0000565 від 02.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ч.3 ст.219 КПК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції
Зазначеною ухвалою суду першої інстанції кримінальне провадження №0000565 від 02.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ч.3 ст.219 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що судом встановлено, що має місце факт надходження вказаного обвинувального акту через 18 днів після спливу строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000565 від 02.08.2018 року, визначеного положеннями ст. 219 КПК України..
Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 , вважає що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор зазначає, що:

-обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні був направлений до суду 29.03.2019 року, що підтверджує наданий прокурором витяг з ЄРДР про рух кримінального провадження (долучено до а/с) ;

- завершення ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування проводилося 29.03.2019 року (п`ятниця);
- строк та дата надходження самого обвинувального акту, який направлено засобами поштового зв`язку, безпосередньо до канцелярії суду обумовлено об`єктивними чинниками та не може прийматись до уваги як строк тривання досудового розслідування.
Посилаючись на наведене, прокурор просить ухвалу суду першої інстанції відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК Українискасувати та повернути матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційного суду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- обвинувачені та їх захисники заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, думку обвинувачених та їх захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить висновку про таке.
Відповідно до вимог ч.1ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.
Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, з огляду на таке.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2022 року, за результатами судового засідання, задоволено клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кримінальне провадження № 0000565 від 02.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ч.3 ст.219 КПК України.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акта та долученого до нього Реєстру матеріалів досудового розслідування, відомості про кримінальне правопорушення за ч.5 ст.185 КК України внесені до ЄРДР 02.08.2018 року за №0000565.
20.09.2018 року, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України (т.1 а.п. 33 п.п.37-40 реєстру матеріалів).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року було задоволено клопотання слідчого ОСОБА_13 та продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000565 від 02.08.2018 року до 6-ти місяців, тобто до 20.03.2019 року (т.6 а.п.8-10).
При цьому, повідомлення про завершення досудового слідства підозрюваним ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також їх захисникам адвокатам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вручено 19.03.2019 року, тобто за 1 день до закінчення строку досудового слідства (т.1 а.п. 42-43), а протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування підозрюваним та їх захисникам старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 складено лише 27.03.2019 року, тобто через 7 днів після спливу строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000565 від 02.08.2018 року.
Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема з Реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та їх захисники адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 після відкриття їм матеріалів досудового розслідування ознайомились з ними у цей же день, тобто 27.03.2019 року, у період з 10.00 години до 16 години 40 хвилин (т.1 а.п.43).
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000565 від 02.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, складений старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 та погоджений прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 29.03.2019 року (т.1 а.п.26), тобто через 2 дні після виконання вимог ст.290 КПК України.
Разом з цим, обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з прокуратури Одеської області до Овідопольського районного суду Одеської області за вх.№ 4392 був підписаний 02.04.2019 року (т.1 а.п.2), відправлений засобами поштового зв`язку 04.04.2019 року, що підтверджується штампом «Укрпошта» на конверті, долученому до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.п.59), а надійшов до районного суду, відповідно до штампу цього суду, лише 08.04.2019 року (т.1 а.п.2).
Апеляційним судом враховано строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України, а тому цей строк, в силу ч.5 ст.219 цього Кодексу, не включається в строк досудового розслідування.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що має місце факт надходження вказаного обвинувального акту через 18 днів після спливу строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000565 від 02.08.2018 року, визначеного положеннями ст. 219 КПК України.
Згідно вимог п.4 ч.3 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, складає два місяці у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Разом з тим, незважаючи на приписи вказаної норми кримінального процесуального закону, повідомлення стороні захисту про виконання вимог ст.290 КПК України, вручення копій обвинувального акта, складення прокурором супровідного листа про направлення обвинувального акта у даному кримінальному провадженні та його фактичне надходження до суду, відбувалось після закінчення досудового розслідування кримінального провадження.
Розглянувши клопотання захисника, перевіривши реєстр матеріалів досудового розслідування та врахувавши обставини кримінального провадження, зокрема питання щодо дотримання прокурором строків направлення до суду обвинувального акта, а також врахувавши правові висновки Верховного Суду викладені в постановах від 26.05.2020 року у справі №712/6375/18 (провадження №51-1648ск19), від 15.03.2021 року у справі №676/6116/18 (провадження №51-3391ск20), від 21.04.2021 року у справі №991/6516/20 (провадження №51-562км21), суд першої інстанції задовольнив клопотання сторони захисту та закрив кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Апеляційний суд погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і, серед іншого, закінчується направленням до суду обвинувального акта.
Однією з підстав закриття провадження у справі є закінчення строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, як це вбачається з п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Положеннями ч.2 ст.283 КПК України, передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Вимогами процесуального закону, які закріплені у ст.ст. 219, 294-295 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.
Положеннями ч.1 ст.219 КПК України регламентовано, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.
При цьому, згідно з Параграфом 3 Глави 24 КПК України, регламентуючи звернення до суду з обвинувальним актом, законодавець визначив, що передання обвинувального акта до суду та надання під розписку копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному його захиснику, законному представнику здійснюється одночасно (ст. 293 КПК). Таким чином, діючий процесуальний закон не передбачає можливості будь-яких затримок передання обвинувального акту до суду поза межами строків досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.115 КПК України - строки, встановлені КПК України, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. В даному випадку законодавець встановив строки вказівкою на подію звернення до суду з обвинувальним актом.
Крім того, у ч.3 ст. 219 КПК України, законодавець визначив який саме строк не включається до строку досудового розслідування - строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України.
Таким чином, встановлення будь-яких інших строків, які не входять до строку досудового розслідування (підготовка обвинувального акта до передачі до суду, тощо) неможливе.
Відповідно до положень п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому, засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції незаконно розглянув клопотання сторони захисту на стадії судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання, як те вимагають норми вищенаведеної норми КПК України, з огляду на таке.
У відповідності до п.10 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Згідно п.2 абз.3 ч.1 статті 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.
Так, рішення про закриття провадження не в підготовчому судовому засіданні, а під час судового розгляду, є законним, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь-якій стадії процесу (до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті).
При цьому, у відповідності до вимог ч.6 ст.9 КПК України, слід також виходити із засад законності та дотримання розумних строків у кримінальному провадженні, оскільки продовження кримінального провадження відносно особи, щодо якої встановлені та підтверджені доказами підстави для закриття кримінального провадження, на думку апеляційного суду, суперечить цим засадам.
Як констатував Верховний суд України в Постанові від 26 травня 2020 року справа № 556/1381/18, провадження № 51-6250км19, закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України допускається на стадії судового розгляду.
Аналіз наведених вимог процесуального закону стосовно направлення до суду обвинувального акта в межах строку досудового розслідування, дає підстави апеляційному суду прийти до висновку, що ухвалюючи оскаржуване рішення на стадії судового розгляду, суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону, на законних підставах задовольнив клопотання захисника та закрив кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
З урахуванням наведеного, зважаючи на чітко визначений кримінальним процесуальним законом строк досудового розслідування, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 фактично надійшов до суду першої інстанції 08.04.2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, визначеного положеннями ст. 219 КПК України.
Аналіз наведених вище норм процесуального закону вказує на те, що обвинувальний акт мав бути направлений до суду в межах строку досудового розслідування, оскільки саме з цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування, а тому цей строк не може встановлюватися прокурором на власний розсуд.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.3 ст.219 КПК України чітко закріплено, що завершення досудового розслідування вважається з моменту направлення обвинувального акта до суду, а не його фактичне надходження до суду, визнаються апеляційним судом необґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.113 КПК, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що закінчення строку досудового розслідування законодавець пов`язує зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складений, затверджений та вручений, а й безпосередньо направлений на адресу суду.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, моментом звернення до суду з обвинувальним актом є саме дата його надходження безпосередньо до суду, якщо такий обвинувальний акт було доставлено до суду наручно.
Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а отже, унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Апеляційний суд констатує, що в даному конкретному випадку поза межами досудового розслідування відбулось не тільки звернення з обвинувальним актом прокурора до суду, а й інші процесуальні дії, які передували такому зверненню, зокрема вручення копій обвинувального акта стороні захисту, складення прокурором супровідного листа про направлення обвинувального акта у даному кримінальному провадженні та його фактичне надходження до суду, що є безумовною підставою для застосування положень п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним в Постанові Верховного суду від 15.09.2021 року у справі №711/3111/19 (провадження №51-2890км19).
Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2022 року, якою кримінальне провадження № 0000565 від 02.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ч.3 ст.219 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4