Справа № 183/2943/23
№ 1-кп/183/1155/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000028відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іркутськ, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, в посаді майстра ремонтної майстерні стрілецької зброї взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

28 липня 2022 року наказом №135 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 призначено на посаду майстра ремонтної майстерні стрілецької зброї взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 ,. будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Також будучи військовослужбовцем ЗС України, ОСОБА_5 був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони зберігання, придбання боєприпасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Так, відповідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 за № 3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», визначено, що під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці. Незаконне носіння вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Пунктом 12 зазначеної постанови визначено, що незаконним придбанням вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - а в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Однак, 24 серпня 2022 року ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування та під час судового розгляду час, перебуваючи у лісосмузі в м. Селідове Бахмутського району Донецької області, побачив на землі чорний поліетиленовий пакет, всередині якого знаходились конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме: споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, з маркування на поверхні «386 292-85 Т», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, а також модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ, з маркуванням на поверхні «171-74 УЗРГМ 583», який відноситься до вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

В цей час у військовослужбовця ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та подальше зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій вказаний умисел, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, солдат ОСОБА_5 24 серпня 2022 року, у невстановлений в ході досудового розслідування та під час судового розгляду час, знаходячись у лісосмузі в м. Селідове Бахмутського району Донецької області (більш точне місце в ході судового розгляду встановити не надалося можливим), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, підняв із землі чорний поліетиленовий пакет, всередині якого знаходились конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме - споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, з маркування на поверхні «386 292-85 Т», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ, з маркуванням на поверхні «171-74 УЗРГМ 583», який відноситься до вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, тим самим вчинивши придбання зазначених предметів.

Після цього, ОСОБА_5 24 серпня 2022 року, у невстановлений в ході досудового розслідування та під час судового розгляду час, діючи з прямим умислом, переніс із лісосмуги в м. Селідове Бахмутського району Донецької області до місця свого проживання - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та сховав у шухляді в житловій кімнаті вищевказані вибухову речовину та вибуховий пристрій (гранату із запалом).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що знайдені предмети є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, без передбаченого законом дозволу, солдат ОСОБА_5 з 24 серпня 2022 року зберігав за місцем свого проживання, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме - споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, з маркування на поверхні «386 292-85 Т», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, а також модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ, з маркуванням на поверхні «171-74 УЗРГМ 583», який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

05 січня 2023 року в період з 13 год. 42 хв. до 14 год. 17 хв. співробітниками поліції проведено обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (за місцем проживання ОСОБА_5 ), в ході якого виявлено та вилучено конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме: споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, з маркування на поверхні «386 292-85 Т», промислового виготовлення, та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ, з маркуванням «171-74 УЗРГМ 583».

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-23/1177-ВТХ від 23.01.2023 споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, з маркування на поверхні «386 292-85 Т», промислового виготовлення, відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, а модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ, з маркування на поверхні «171-74 УЗРГМ 583», відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 09.03.2023 між прокурором Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , яку просила затвердити судом та призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України - у виді арешту строком на чотири місяці з його відбуванням на гауптвахті. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання. При цьому останній вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та повністю визнав обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається. Також зазначив, що угоду було укладено добровільно.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

В обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд враховує, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Також, судом враховується, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, за місцем служби характеризується негативно.

Однак, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем попереднього місця служби у військовій частині НОМЕР_2 та місцем проживання характеризується задовільно.

Тому, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у виді арешту строком на чотири місяці з його відбуванням на гауптвахті. Саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді арешту з його відбуванням на гауптвахті буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 755,12грн. (висновок експерта за результатами проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/1177-ВТХ від 23.01.2023).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 474 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 березня 2023 року між прокурором Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту строком на чотири місяці з його відбуванням на гауптвахті.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання з метою направлення для відбування покарання до установи виконання покарань.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 755гривень 12 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1