Справа 752/7306/22 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3436/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченогоОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, студента Національного медичного університету імені ОСОБА_10 , який працює, не одружений, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засуджено:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць;

за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць;

за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_8 визначене шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 1 рік;

на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, приблизно у лютому 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, невстановлена досудовим розслідуванням особа розробила злочинний план, відповідно до якого невстановлена особа, спільно з ОСОБА_8 виготовлять підроблений офіційний документ, з метою заволодіння майном ОСОБА_11 , шляхом підроблення та використання паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_11 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_8 , з метою пособництва у підробленні офіційного документу для подальшого його використання та заволодіння чужим майном, домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою про виготовлення паспорта громадянина України на чуже ім`я, надав свій фотознімок, після чого отримав підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою подальшого його використання.

В подальшому, ОСОБА_8 , 17 лютого 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у приміщенні відділення «Нова Пошта» № 284 за адресою: м. Київ, вул. Маршала Конєва, буд. 9, достовірно знаючи, що паспорт на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підробленим та йому не належить, пред`явив вказаний підроблений документ та отримав за ним посилку, а саме: мобільний телефон «іРhone 11», вартістю 14 800 грн., чим умисно, шляхом обману, заволодів чужим майном у вказаному розмірі.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 1 року обмеження волі та встановлений іспитовий строк у виді 1 року є явно несправедливим через їх м`якість. На переконання прокурора, призначаючи ОСОБА_8 основне покарання суд першої інстанції не повною мірою врахував обставини вчинених кримінальних правопорушень та помилково врахував на користь обвинуваченого відсутність тяжких наслідків від вчинених кримінальних правопорушень та претензій з боку потерпілого. У цій частині прокурор звернув увагу на те, що припинення протиправної діяльності обвинуваченого, внаслідок вилучення телефону та підробленого паспорту є наслідком діяльності правоохоронних органів, а не добровільним бажанням ОСОБА_8 . Крім цього, для досягнення цілей звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, на переконання прокурора встановлений іспитовий строк є явно не достатнім. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді арешту строком на 1 місяць; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді арешту строком на 1 місяць; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_8 визначене шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу прокурора вважали необґрунтованою, просили залишити її без задоволення, а вирок без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині несправедливості призначеного ОСОБА_8 остаточного покарання у виді одного року обмеження волі, а також встановленого судом іспитового строку у вигляд одного року, через їх м`якість та недостатність для досягнення мети покарання, на переконання колегії суддів є необґрунтованими та такими, які не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, указані вимоги закону було дотримано в повному обсязі.

Як вбачається із вироку, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінальних проступків та нетяжкого злочину, обставини вчинення кримінальних правопорушень, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, відсутність претензій з боку потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується виключно позитивно, працює та навчається, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Суд обґрунтовано, у якості обставини, яка відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшувала покарання ОСОБА_8 , врахував його щире каяття у вчиненому. При цьому, обставин що обтяжували покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

На думку колегія суддів призначене обвинуваченому покарання, як за кожне кримінальне правопорушення окремо, так і остаточне покарання за їх сукупністю у виді обмеження волі строком на один рік є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для посилення цього покарання колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, врахувавши дані про особу обвинуваченого, зокрема, його молодий вік, те, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Києві, за яким характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, навчається в Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця, офіційно працевлаштований до КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу», на волонтерських засадах допомагає добровольчому батальйону «Чисте Небо», обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання з випробуванням. Покладені на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України та встановлений іспитовий строк, тривалістю один рік, на переконання колегії суддів є необхідними і достатніми для його виправлення. Підстав для збільшення встановленого ОСОБА_8 іспитового строку колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги в частині помилкового врахування судом на користь обвинуваченого відсутність тяжких наслідків від вчинених кримінальних правопорушень та претензій з боку потерпілого, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження із яких вбачається те, що потерпілий ОСОБА_11 у ході судового провадження у першій інстанції вважав за можливе надати ОСОБА_8 «другий шанс», цивільний позов у кримінальному провадженні не подав та претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мав.

Таких доводів, які би вказували на незаконність та необґрунтованість вироку в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, апеляційна скарга прокурора не містить.

За таких обставин, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

___________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_12