печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7, при секретарі ОСОБА_8 за участю прокурора ОСОБА_9, захисника ОСОБА_10., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2022 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000482 від 15 червня 2022 року за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6, 7 ст. 111-1 КК України.

У клопотанні слідчий вказує, що 22 лютого 2022 року президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати «військову операцію» в Україні.

У подальшому збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і зс рф, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами зс та інших військових формувань рф здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

У результаті військового вторгнення на початку березня 2022, точний час слідством не встановлено, рф було окуповано частину Херсонської області, зокрема місто ОСОБА_2 району та підпорядковані йому міста, села і селища.

Перебуваючи на тимчасово окупованій території - у місті Нова Каховка Каховського району Херсонської області, громадянин України ОСОБА_1 , в період березень-квітень 2022 року, точний час не встановлений, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи всупереч інтересам держави Україна, її суверенітетові та територіальній цілісності, приймав активну участь в організації та проведенні заходів політичного характеру, здійснював інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором - російською федерацією та її окупаційною адміністрацією і збройними формуваннями.

Зокрема, у вказаний період часу надав невстановленим представникам російської федерації добровільну згоду на зайняття посади незаконно створеного правоохоронного органу, а саме начальника так званого відділу поліції ОСОБА_3 та добровільно зайняв цю посаду.

Використовуючи надані окупаційною владою повноваження та власні здібності, у період березень-квітень 2022 року (точний час слідством не встановлено) особисто здійснював роз`яснювальні бесіди та вчиняв заклики місцевого населення щодо недопущення підтримання української влади, проукраїнських поглядів, при цьому закликав до підтримання влади рф, а також приймав активну участь в організації таких заходів.

Крім того, разом із збройними формуваннями російської федерації приймав участь у так званих «зачистках», тобто виявленні та затриманні осіб, які підтримують законну українську владу.

Разом з тим, перебуваючи на тимчасово окупованій території у місті Нова Каховка Каховського району Херсонської області, громадянин України ОСОБА_1 , в період з березень-квітень 2022 року, точний час не встановлений, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи всупереч інтересам держави Україна, її суверенітетові та територіальній цілісності, надав невстановленим представникам російської федерації добровільну згоду на зайняття посади незаконно створеного правоохоронного органа, а саме начальника так званого відділу поліції ОСОБА_3 та добровільно зайняв цю посаду.

Після зайняття вказаної посади виконував свої функціональні обов`язки з організації роботи незаконно створеного цього правоохоронного органу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Використовуючи надані окупаційною владою повноваження та власні здібності, у період березень-квітень 2022 року (точний час слідством не встановлено) керував підлеглими особами, які надали згоду на зайняття посад у незаконно створеному окупаційною владою органі (зокрема своїм заступником - ОСОБА_4 ), надавав їм обов`язкові до виконання вказівки та розпорядження, забезпечував утримання в незаконно створеному органу поліції, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , осіб, які незаконно позбавлялися волі представниками російської федерації та мали проукраїнські погляди, особисто здійснював роз`яснювальні бесіди та вчиняв заклики місцевого населення щодо недопущення підтримання української влади, проукраїнських поглядів, при цьому закликав до підтримання влади рф, а також приймав активну участь в організації таких заходів.

Крім того, разом із збройними формуваннями російської федерації приймав участь у так званих «зачистках», тобто виявленні та затриманні осіб, які підтримують законну українську владу.

30 травня 2022 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 6, 7 ст. 111-1 КК України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Херсонської області, Каховського району, с. Червоний Перекоп, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2

У ході розслідування встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на території Херсонської області, яка відноситься до тимчасово окупованої території, що є підставою для розгляду цього клопотання за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Так, у зв`язку із обґрунтованою неможливістю вручення ОСОБА_1 повідомлення про підозру та повісток про виклик через тимчасове не прийняття відправлень Укрпошти на території м. Херсона, 31 травня 2022 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора були опубліковані повідомлення про підозру ОСОБА_1 та повістки про виклик на 16, 17, 18 червня 2022 року, а також повідомлення про підозру ОСОБА_1 та повістки про виклик на 15, 16, 17 червня 2022 були опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1425-р визначена друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2022 році розміщуються, зокрема повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою- агресором.

За таких умов, ОСОБА_1 вважається таким, який належним чином повідомлений про підозру та про виклики.

21 червня 2022 року прокурором винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що останній перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`явився без поважних причин на виклик слідчого.

Метою обрання запобіжного заходу згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою для застосування запобіжного заходу згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6, 7 ст. 111-1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив відмовити так як, воно є необґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення захисника, дослідивши клопотання з доданими до нього документами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, є серед іншого забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. При чому застосування концепції належної правової процедури являє собою складну багатоелементну систему. Він включає в себе якісне законодавство з вичерпним переліком випадків обмеження прав людини та чіткими умовами таких обмежень; компетентнісну складову - діяльність суб`єктів процесуальної діяльності, яка має відповідати нормам кримінального процесуального кодексу; процедури, спрямовані на вирівняння викривлень процесу, пов`язаних з недобросовісним виконанням процедурних приписів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри ОСОБА_1 , слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання, а саме:

- допитом свідка ОСОБА_5 від 14.04.2022,

- допитом свідка ОСОБА_6 від 14.04.2022,

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2022 свідку ОСОБА_6 ,

- протоколами за результатами НС(р)Д від 15.04.2022 в яких зафіксовано відомості про колаборантську діяльність ОСОБА_1 .

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 , кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_1 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_1 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_1 особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у розшуку.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_7