ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16180/19

Провадження № 11-кп/4820/299/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000278 від 03 жовтня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольшаниця Білогірського району Хмельницької області, громадянина України, українця, неодруженого, військовослужбовця ЗСУ, який зареєстрований по АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати по справі в розмірі 1570 гривень 10 копійок покладено на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08.04.2019 року, скасовано.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, а отже вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 368 КК України. Однак, суд першої інстанції виправдав ОСОБА_7 за відсутності в його діянні даного складу злочину.

Не погоджуючись з виправдувальним вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим за ч. 3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирок вважає незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.

На думку прокурора, хибним є висновок суду про те, що Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області є правоохоронним органом, а тому під час досудового розслідування порушено вимоги ст. 216 КПК України щодо підслідності.

Суд першої інстанції не врахував положення Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року, відповідно до яких Державна екологічна інспекція України не зазначена у переліку правоохоронних органів.

Крім того, поза увагою суду залишилось рішення Конституційного суду України № 10-рп/2012 від 18.04.2012 року, де зазначено, що абз. 2 п. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» не дає додаткових підстав для віднесення органів, що провадять таку діяльність, до правоохоронних. Саме на цю норму закону під час ухвалення вироку зіслався місцевий суд та прирівняв Державну екологічну інспекцію у Хмельницькій області до правоохоронного органу.

На думку прокурора, судом порушено вимоги ст. 412 КПК України, оскільки в підготовчому судовому засіданні 23.07.2019 року не був присутній потерпілий ОСОБА_9 , чим порушено його право на участь в судових засіданнях, висловлення думки щодо рішень, прийнятих судом, заявлення клопотань на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, потерпілому не надано права виступу в судових дебатах, чим порушено вимоги ст. 364 КПК України.

Апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_7 , оскільки зібраним у матеріалах кримінального провадження доказам не надано належної оцінки з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з посиланням на зазначені в ній доводи, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок законним та обґрунтованим, думку потерпілого, який поклався на розсуд суду, провівши повне судове слідство, допитавши обвинуваченого, потерпілого та свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження та характеризуючі особу обвинуваченого документи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України).

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження .

Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду (п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України).

Суд першої інстанції, виправдовуючи ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального праворушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, виходив з того, що досудове розслідування проведено неуповноваженим органом Національною поліцією, який діяв поза межами визначених КПК України повноважень, оскільки обвинувачений був працівником правоохоронного органу. А тому, усі отримані докази у даному кримінальному провадженні, в силу вимог ст. 87 КПК України, є недопустимими.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується та вважає його передчасним, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо їх отримано у порядку, встановленому цим Кодексом.

Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.

За змістом ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі, внаслідок порушення права особи на захист і шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Тобто, здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 проводилось слідчим управлінням ГУНП в Хмельницькій області.

Статтею 216 КПК України встановлено сукупність ознак, відповідно до яких кримінальне провадження належить до відання певного органу досудового розслідування.

Так, згідно з ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівником правоохоронного органу.

Слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування (ч. 1 ст. 216 КПК України).

Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення та досудового розслідування був працівником правоохоронного органу, на підставі аналізу змісту п. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», зокрема, зазначивши, що Державна екологічна інспекція здійснює правозастосовну та правозахисну функції, а отже, є правоохоронним органом.

Однак, такий висновок є хибним, оскільки не ґрунтується на чинному законодавстві.

Так, дійсно, у п. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» не зазначено вичерпного переліку органів, які державою віднесені до правоохоронних в силу їх повноважень та покладених завдань. Зокрема, вказано, що правоохоронними органами є органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, військової служби правопорядку у Збройних Силах України, митні органи, органи охорони державного кордону, органи державної податкової служби, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державної контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Однак, положення зазначеної норми закону в частині «інші органи...» не слід трактувати таким чином, що такими органами є будь-які з тих, що відповідають ознаці «здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції», інакше така норма втрачає ознаку правової визначеності.

Закон України «Про державний захист працівників суду й правоохоронних органів» містить повноваження та гарантії, які стосуються працівників правоохоронних органів. Це означає, що такі гарантії не можуть поширюватися на невизначене коло осіб. Слід виходити з того, що такі повноваження є привілеєм, тобто тим, що надається відповідно до закону.

Наведене дає підстави тлумачити норму абз. 1 п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду й правоохоронних органів» тільки таким чином, що статус правоохоронного органу надається державою шляхом прямої вказівки про це у законодавстві. Такий підхід узгоджується з нормою ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади здійснюють свої повноваження виключно відповідно до закону.

Отже, лише безпосередня вказівка у відповідних нормативних актах, які визначають повноваження та порядок діяльності державного органу, є єдиним беззаперечним доказом віднесення такого органу до правоохоронного.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується.

Територіальні органи Державної екологічної інспекції були утворені Кабінетом Міністрів України, згідно з постановою від 14 вересня 2011 року № 995, як юридичні особи публічного права, в порядку, передбаченому ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Отже, спеціальним законодавством, яке надає визначення та встановлює повноваження Державної екологічної інспекції, остання визначена як орган виконавчої влади. Прямої вказівки в спеціальному законодавстві (як в Законі України «Про охорону навколишнього природного середовища», так і в Положенні № 275, зазначеному вище) про те, що така має статус правоохоронного органу не міститься.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 18 квітня 2012 року № 10-рп/2012, визначаючи поняття «працівник правоохоронного органу», слід виходити не лише з того, виконує чи не виконує конкретний орган правоохоронну функцію, а й з комплексного аналізу норм КК України, рішень Конституційного Суду України та положень нормативно-правових актів, які регулюють правовий статус конкретного органу, де міститься вказівка, зокрема, про здійснення цим органом правоохоронної функції.

Однак, ні нормами Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ні Положенням № 275 не визначено статус працівників Державної екологічної інспекції громадських (державних) інспекторів України з охорони навколишнього природного середовища як працівників правоохоронного органу.

З наявних у матеріалах кримінального провадження доказів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, обіймав посаду начальника відділу інструментального лабораторного контролю старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області. Згідно зі ст.ст. 25, 26 Закону України «Про державну службу» підтверджено йому раніше присвоєний 10 ранг державного службовця, відповідно до даних копії наказу № 8-о від 3 січня 2012 року (Т. 2, а.п. 122).

З 1 травня 2016 року ОСОБА_7 , як державному службовцю Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, присвоєно 05 ранг державного службовця категорії «Б», що підтверджується даними наказу № 63-о від 16 серпня 2016 року Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області (Т. 2, а.п. 88).

Отже, останній був призначений на займану посаду відповідно до Закону України «Про державну службу». Будь-яких спеціальних звань, як це характерно для працівників правоохоронних органів, не отримував.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області, виходячи з порядку її створення та спрямованості діяльності, не належить до правоохоронного органу, а ОСОБА_7 відповідно не є працівником правоохоронного органу.

А тому, висновок суду першої інстанції про те, що досудове розслідування проведено неуповноваженим органом Національною поліцією, є передчасним і таким, що не ґрунтується на вимогах закону. У зв`язку з порушення вимог закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскаржений вирок місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку апеляційним судом.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши відповідно до ст. 23 КПК України, надані органом досудового розслідування докази, дійшов висновку, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 доводиться наступними доказами.

Так, будучи допитаним у суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому не визнав. Однак, показав, що дійсно, з 29.08.2018 року на розгляді у нього, як старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області, перебувало колективне звернення мешканців житлового будинку АДРЕСА_3 . Останнє стосувалось порушення екологічного законодавства та проведення перевірки столярного цеху за адресою: АДРЕСА_4 , який поблизу вказаного будинку займається сушкою деревини та здійснює забруднення атмосферного повітря викидами, які утворюються від згоряння відходів в топках. Під час перевірки вказаного звернення встановив, що приміщення столярного цеху знаходиться у суборенді ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», директором якого є ОСОБА_9 . Від останнього йому, як службовій особі, неодноразово надходили пропозиції щодо неправомірної вигоди з метою уникнення перевірки цеху на предмет порушення екологічного законодавства, оскільки будь-яких дозвільних документів на здійснення цієї діяльності у товариства не було. Стверджував, що службовим становищем не зловживав, будь-якої неправомірної вигоди не вимагав від ОСОБА_9 . Усі дії потерпілого вважає провокацією. Тобто, виклав свою версію подій.

Незважаючи на те, що ОСОБА_7 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не визнав, така підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст. 23 КПК України апеляційним судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Допитаний в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_9 показав, що він є директором ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», в суборенді якого перебуває приміщення столярного цеху по Старокостянтинівському шосе, 5, у м. Хмельницькому, що здійснює сушку деревини.

На початку вересня 2018 року йому надійшов дзвінок від ОСОБА_7 , який повідомив, що він працює інспектором Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області та здійснює розгляд скарги мешканців житлового будинку по АДРЕСА_3 щодо забруднення атмосферного повітря шкідливими викидами, яке здійснює зазначений столярний цех. Під час розмови домовились про зустріч. При зустрічі ОСОБА_7 повідомив, що у разі виявлення порушень екологічного законодавства, товариству загрожує штраф у сумі 100 000 грн.

Потерпілий визнав, що будь-яких дозвільних документів на здійснення виробництва, пов`язаного із викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» не було. А тому, він, як керівник, був зацікавлений в уникненні перевірки та застосуванні до товариства будь-яких санкцій, оскільки на той час у цеху було багато деревини, закупленої для обробки, витрачено великі кошти і припинення такого виробництва було невигідним та збитковим.

У грудні 2018 року ОСОБА_7 провів огляд столярного цеху, виявив порушення та повідомив, що за непроведення ним перевірки і невстановлення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» суб`єктом порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища необхідно буде йому передати неправомірну вигоду в розмірі 10 000 гривень. Пізніше останній вказав, що необхідно передати йому 15 000 гривень неправомірної вигоди.

4 квітня 2019 року випадково зустрівся з ОСОБА_7 у відділенні «Приватбанку» по вул. Шевченка, 64, і той запитав чи є можливість передати йому обумовлену раніше суму. Після цього разом з обвинуваченим поїхав до офісу ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», де взяв гроші у конверті, та в автомобілі передав їх останньому. ОСОБА_7 лівою рукою відкрив конверт, переглянув його вміст та поклав конверт під магнітофон. Рухаючись разом на автомобілі, неподалік перехрестя вулиць Трудова-Вінницьке шосе у м. Хмельницькому, обвинувачений був викритий працівниками поліції.

Працівники Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , будучи допитані у якості свідків апеляційним судом, підтвердили, що у 2018 році на розгляді у ОСОБА_7 було колективне звернення мешканців житлового будинку по АДРЕСА_3 , щодо забруднення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» атмосферного повітря викидами, які утворюються від загоряння відходів в топках.

Свідок ОСОБА_13 у суді апеляційної інстанції показала, що вона є головою ОСББ «Левада-1» та у серпні 2018 року від імені жителів будинку по АДРЕСА_3 , готувала колективне звернення до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області щодо перевірки столярного цеху по АДРЕСА_4 на предмет дотримання вимог екологічного законодавства, оскільки останнє забруднює атмосферне повітря викидами від своєї діяльності.

20 лютого 2019 року до неї з екологічної інспекції у Хмельницькій області приїхав ОСОБА_7 , який повідомив, що необхідно написати нове звернення, що вона і зробила. Зміст звернення, який обвинувачений їй продиктував, стосувався вжиття заходів впливу до ПП ОСОБА_14 , який в ході здійснення господарської діяльності, допускає забруднення атмосферного повітря викидами. Натомість, попереднє звернення за вказівкою ОСОБА_7 просила залишити без розгляду.

Свідок ОСОБА_15 , будучи допитаною апеляційним судом, показала, що вона працювала на ринку з продажу продовольчих товарів «Кооператор». Десь вкінці листопада на початку грудня 2018 року до неї прийшов ОСОБА_7 та представився працівником екологічної інспекції. Попросив провести його до столярного цеху по АДРЕСА_4 , який розташований на території ринку. Крім того, на його прохання підготувала власноручно написану довідку про те, хто здійснює підприємницьку діяльність за вказаною адресою та передала останньому.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що на території ринку «Кооператор» орендував приміщення столярного цеху по АДРЕСА_4 . Пізніше, у вересні 2017 року, передав його в суборенду ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», директором якого є ОСОБА_9 . Восени 2018 року до нього приходив обвинувачений з приводу скарги мешканців прилеглих до столярного цеху будинків про забруднення атмосферного повітря викидами від його роботи. Повідомив останньому, що цією діяльністю займається ОСОБА_9 .

Крім того, винуватість ОСОБА_7 у вчиненому підтверджується і об`єктивними доказами, які були досліджені апеляційним судом.

Так, даними справи № КОЛ-171 від 29 серпня 2018 року за заявою ОСОБА_13 , підтверджується, що дійсно 29 серпня 2018 року до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області надійшла колективна заява мешканців житлового будинку АДРЕСА_3 , у якій вони просили провести перевірку столярного цеху, що розташований по АДРЕСА_4 на предмет дотримання вимог екологічного законодавства. Виконавцем по вирішенню даної заяви було призначено ОСОБА_7

20 лютого 2019 року від ОСОБА_13 надійшла заява з проханням залишити вказане колективне звернення без розгляду, оскільки у ньому не вказано суб`єкта господарювання, який допускає забруднення атмосферного повітря.

28 лютого 2019 року колективна заява була знята з контролю на підставі службової записки ОСОБА_7 , як виконавця (Т. 2, а.п. 57-67).

Зазначене узгоджується із показаннями свідка ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні апеляційного суду підтвердила, що саме за вказівкою обвинуваченого вона просила залишити вказану колективну заяву без розгляду, а також показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які вказали, що виконавцем по такій був ОСОБА_7 .

Отже, останнім вживались дії на створення у заявників хибного уявлення про те, що дійсно вживаються заходи на встановлення суб`єкта господарювання та його перевірки на предмет дотримання вимог екологічного законодавства. Хоча насправді, обвинувачений на початку вересня 2018 року достовірно знав, що незаконну господарську діяльність по сушінню деревини здійснює ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» під керівництвом ОСОБА_9 та всіляко сприяв аби останнє уникнуло реальної перевірки екологічною інспекцією та не було притягнуте до відповідальності за порушення вимог екологічного законодавства.

Доказом цього є надіслане ОСОБА_7 5 вересня 2019 року о 14 год. 20 хв. через мобільний додаток «Viber» ОСОБА_9 фотозображення колективної заяви мешканців житлового будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується даними протоколу огляду мобільного телефону потерпілого від 28 травня 2019 року (Т. 2, а.п. 135-138).

Відповідно до відомостей з договорів суборенди нежитлового приміщення № 1 від 3 вересня 2017 року та № 2 від 11 грудня 2018 року ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» в особі директора ОСОБА_9 з 3 вересня 2017 року орендувало у ФОП ОСОБА_14 нежитлові приміщення по АДРЕСА_4 (Т. 1, а.п. 105-108; Т. 2, а.п. 42-44).

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 3 жовтня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_9 просив вжити заходів до начальника відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області ОСОБА_7 , який 28 вересня 2018 року приблизно об 11 год. 00 хв. поблизу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, вимагав у нього неправомірну вигоду, «хабар», за позитивне вирішення скарги жителів будинку по АДРЕСА_3 щодо проведення перевірки законності викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин столярним цехом-сушкою ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», що розташоване за адресою: Старокостянтинівське шосе, 5, у м. Хмельницькому (Т. 1, а.п. 102).

Зазначена заява стала підставою для повідомлення начальника УЗЕ в Хмельницькій області ДЗЕ НП України про вчинення кримінального правопорушення та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000278 від 03 жовтня 2018 року, правова кваліфікація: ч. 3 ст. 368 КК України (Т. 1, а.п. 100, 101).

Даними протоколів № 1556т/39/121/18, № 1557т/39/121/18 про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтроль особи) від 16 листопада 2018 року з додатками карт пам`яті micro SD № 241 від 12.10.2018 року, № 244 від 17.10.2018 року (проведенні на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області № 8т, № 7т від 10 жовтня 2018 року) підтверджуються зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 12 жовтня і 26 жовтня 2018 року. Зокрема, останні обговорювали ситуацію щодо колективного звернення та подальших дій щодо його вирішення. Так, Ліщук повідомив, що йому необхідно отримати згоду на проведення такої перевірки, однак її швидше за все не дадуть і тоді він надішле відповідь скаржникам і «хоронить все це діло». При цьому, ОСОБА_9 неодноразово просив ОСОБА_7 «прикривати» його незаконну діяльність до весни, повідомив, що дозволу на її ведення брати не буде і готовий заплатити скільки скаже обвинувачений («робіть так, щоб було добре, потім скажете, що з нас») (Т. 1, а.п. 160-175, 190-191).

Згідно з даними протоколу № 294т/39/121/19 про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтроль особи) від 13 лютого 2019 року з додатком карти пам`яті micro SD № 10т від 15.01.2019 року (проведено на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області № 616т, № 617т від 11 грудня 2018 року) 15 січня 2019 року ОСОБА_9 приїхав до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, де у коридорі зустрівся із ОСОБА_7 та пройшли до робочого кабінету останнього. Там обговорили проведення перевірки діяльності столярного цеху ТОВ «Поділля Тепло-Інвест». Зафіксовано, як ОСОБА_9 запитує «… так шо по наших бумагах, по наших ділах?». Обвинувачений повідомив, що документи про надання дозволу на перевірку цеху передано до Міністерства екології та природних ресурсів України. Під час розмови потерпілий неодноразово наголосив, що завдання ОСОБА_7 прикривати його незаконну діяльність до весни «… до весни, ну там травень місяць….. так шо Ваше діло тримати тут все на пульсі… », «… відписуватись, відмахуватись…». Крім того, обговорювали різні варіанти розвитку події щодо проведення перевірки, зокрема іншими органами, під час чого ОСОБА_7 зазначив, що: «..дешевше з нами розщитатися..», на що потерпілий погодився: «канєшно дешевше…». Ще під час розмови від ОСОБА_9 прозвучала фраза: «...це та сама, тих десять що ми говорили ( ОСОБА_7 стверджено махнув головою), то я готов, щоб його не робити…» (Т. 1, а.п. 176-188).

Тобто, останні обговорювали, як уникнути реальної перевірки діяльності столярного цеху та необхідність передачі неправомірної вигоди за це обвинуваченому.

Даними справи № КОЛ-18 від 20 лютого 2019 року, підтверджується, що 20 лютого 2019 року до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області надійшла нова колективна заява мешканців житлового будинку АДРЕСА_3 , у якій вони просили вжити заходи впливу до ПП ОСОБА_14 , який в ході здійснення господарської діяльності з сушіння деревини по АДРЕСА_4 , допускає забруднення атмосферного повітря викидами.

25 березня 2019 року голова ОСББ «Левада-1» ОСОБА_13 отримала повідомлення № 1183/09, виконавцем якого був ОСОБА_7 , про те, що відсутні підстави для звернення до Мінприроди щодо отримання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ПП ОСОБА_14 , оскільки такий є платником єдиного податку та його діяльність не відноситься до високого ступеня ризику (Т. 2, а.п. 68-80).

Отже, обвинувачений, як посадова особа, наділена владними повноваженнями на перевірку суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог екологічного законодавства, всупереч вимог чинного законодавства та інтересів державної служби, вжив усіх заходів з метою уникнення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» під керівництвом ОСОБА_9 перевірки екологічною інспекцією та непритягнення його до відповідальності за порушення вимог екологічного законодавства.

Зазначене узгоджується із показаннями свідка ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні апеляційного суду підтвердила, що саме за вказівкою обвинуваченого нею була написана нова колективна заява про перевірку діяльності ПП ОСОБА_14 , а також з даними протоколів № 1556т/39/121/18, № 1557т/39/121/18 про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтроль особи) від 16 листопада 2018 року, протоколу № 294т/39/121/19 про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтроль особи) від 13 лютого 2019 року, яким підтверджуються домовленості обвинуваченого та потерпілого про дії, спрямовані на непроведення перевірки ТОВ «Поділля Тепло-Інвест».

Даними протоколу № 612т/39/121/19 про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтроль особи) від 16 березня 2019 року з додатком карти пам`яті micro SD № 82т від 04.03.2019 року (здійснено на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області № 628т, № 629т від 20.02.2019 року) підтверджується, що 15 березня 2019 року ОСОБА_9 приїхав до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, де у коридорі третього поверху зустрівся із ОСОБА_7 . У приміщенні лабораторії у них відбулась розмова щодо результатів, так званої перевірки, яку мав провести обвинувачений щодо роботи столярного цеху ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», а також суму неправомірної вигоди. Так, ОСОБА_7 повідомив, що «по мені службове розслідування, за те, що затягую з цим зверненням», а також запевнив, що «… я зробив так, що без суду, без нічого..», та збільшив суму неправомірної вигоди, зазначивши, що «…якщо без суду, без нічого, то п`ятнашка..». На що ОСОБА_9 відповів: «..п`ятнашка, а хорошо, а коли?». Пізніше потерпілий перепитав дату передачі обумовленої суми «… то що, гроші коли? Понеділок-вівторок?», у відповідь ОСОБА_7 запитав «а сьогодні ніяк, да?». Отримавши негативну відповідь від потерпілого, зазначив, що сам повідомить коли і як відбудеться передача грошей (Т.2, а.п. 2-5, 17-26).

18 березня 2019 року процесуальним прокурором у даному кримінальному провадженні було винесено постанову про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту № 04/2/4-603т, якою постановлено провести з 18 березня 2019 року упродовж тридцяти діб контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, тобто передачі ОСОБА_9 грошових коштів ОСОБА_7 або, за його вказівкою, іншим особам, з використанням спеціальних хімічних речовин та грошових коштів у сумі 15 000 гривень, шляхом їх огляду, копіювання, помітки спеціальними хімічними речовинами та вручення їх ОСОБА_9 з метою передачі ОСОБА_7 або, за його вказівкою, іншим особам під контролем правоохоронних органів (Т. 1, а.п. 109-111).

Дану негласну слідчу (розшукову) дію доручено провести співробітникам управління СБУ в Хмельницькій області (Т. 1, а.п. 112-113).

4 квітня 2019 року з 09 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. співробітником 1 сектору ВБКОЗ УСБУ у Хмельницькій області, за участю понятих, в присутності потерпілого, на виконання постанови прокурора Хмельницької області № 04/2/4-603т від 18 березня 2019 року було проведено огляд, обробку (помітку) спеціальною хімічною речовиною невидимим аерозолем препарату «Промінь-1» грошових коштів в сумі 15000 грн. (75 купюр номіналом по 200 грн.), які належать УСБУ у Хмельницькій області, та вручено їх ОСОБА_9 . При освітлені ультрафіолетовою лампою кожна купюра люмінісцює жовто-зеленим кольором. За результатами проведення даної слідчої дії було складено протокол з додатками до нього (Т. 1, а.п. 114-140).

Відповідно до даних протоколу № 797т/39/121/19 про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтроль особи) від 5 квітня 2019 року з додатком карти пам`яті micro SD № 99т/39/19т від 16.03.2019 року (здійснено на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області № 628т, № 629т від 20.02.2019 року), 4 квітня 2019 року об 11 год. 35 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 випадково зустрілись на АДРЕСА_5 . У ході розмови обвинувачений повідомив, що він все зробив так, аби йому відмовили у проведенні перевірки діяльності столярного цеху та повідомив, що у 2019 році діє обмеження на перевірку суб`єктів господарювання, діяльність яких не віднесена до високого ступеня ризику. Після цього на автомобілі ОСОБА_9 поїхали разом до офісу потерпілого, звідки він виніс конверт з грошовими коштами. В автомобілі передав їх обвинуваченому. Під час цього потерпілий повідомив: «...так як ми тоді говорили...» «...тих п`ятнадцять, і цей, ну так, щоб питань до мене не було, єслі там нада буде щось потом додати, ну коли ми вже, поняли да, то вже щось там скажете...», на що ОСОБА_7 відповідає «...ага...» (Т. 2, а.п. 6-8, 17-26).

З даних протоколу огляду місця події від 4 квітня 2019 року вбачається, що об`єктом огляду є ділянка проїжджої частини дороги по вул. Трудовій, неподалік перехрестя вулиць Трудова Проспект Миру у м. Хмельницькому, неподалік автомобільного ринку, навпроти будинку № 1/1 по вул. Трудовій. Огляд проведено старшим слідчим в ОВС відділу СУ ГУНП у Хмельницькій області у присутності понятих.

На момент огляду на місці події знаходився ОСОБА_7 поруч з автомобілем марки «Mazda», моделі CX-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, що належить на праві власності ТОВ «ВІЕЙБІ Лізинг», а саме між передніми правими пасажирськими дверима, які відчинені на момент огляду та задніми правими пасажирськими дверима.

На запитання слідчого чи отримував грошові кошти, останній відповів, що будь-яких грошових коштів він не отримував та пояснив, що в автомобілі він знаходився із особою, яка здійснює господарську діяльність, а саме сушіння дошок по АДРЕСА_4 , перевіркою якого він займається (Т. 1, а.п. 141-142, 156).

Згідно з даними протоколу освідування особи від 4 квітня 2019 року з додатком до нього відеозаписом даної слідчої дії, яка проведена на підставі постанови прокурора про доручення її проведення слідчим СУ ГУНП в Хмельницькій області від 18 березня 2019 року, 4 квітня 2019 року в період часу з 12 год. 13 хв. по 13 год. 14 хв. в присутності двох понятих було проведено освідування ОСОБА_7 за його добровільної згод. В ході цієї слідчої дії оглянуто та зроблено змиви із долонь та пальців правої та лівої руки ОСОБА_7 , на котрих при освітленні за допомогою джерела ультрафіолетового випромінювання не виявлено будь-яких сторонніх світінь (Т. 1, а.п. 143-148).
Водночас, відповідно до висновку судової експертизи дослідження спеціальних хімічних речовин № 8.14-0213:19 від 25 квітня 2019 року на марлевій серветці із змивами з лівої руки ОСОБА_7 , яку поміщено до сейф-пакету ГСУ НПУ № 7175757 виявлено нашарування речовини, що люмінесціює жовто-зеленим кольором (Т. 2, а.п. 97-106).
Зазначене узгоджується із показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який показав, що після передачі обвинуваченому в автомобілі грошових коштів у конверті, останній лівою рукою відкрив конверт та переглянув його вміст.

Даними протоколу обшуку від 4 квітня 2019 року з додатком до нього відеозаписом даної слідчої дії, дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2019 року, підтверджується, що 4 квітня 2019 року в період часу з 13 год. 16 хв. по 14 год. 04 хв. в присутності понятих було проведено огляд автомобіля марки «Mazda», моделі CX-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, що належить на праві власності ТОВ «ВІЕЙБІ Лізинг». Під час його обшуку в салоні під панелями приладів в середній третині передньої частини, біля важеля перемикання передач, виявлено та в подальшому вилучено паперовий конверт, в середині якого знаходилися грошові кошти, замотані зеленою гумовою резинкою в сумі 15 000 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень в кількості 75 одиниць (Т. 1, а.п. 153-156; Т. 2, а.п. 27-29).
Зазначене узгоджується із показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який показав, що після перегляду ОСОБА_7 в автомобілі вмісту конверту із грошовими коштами, він його поклав під магнітофон.

Згідно з даними протоколу № 72/14/162/1-1280 про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 5 квітня 2019 року з додатком компакт-диску № 90/450 від 5 квітня 2019 року (здійснено на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області № 629т від 20.02.2019 року) між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 було встановлено телефонні з`єднання 12 березня 2019 року, 14 березня 2019 року, 15 березня 2019 року, 3 квітня 2019 року. Ініціатором дзвінків щоразу, крім 12 березня 2019 року, був потерпілий ОСОБА_9 (Т. 2, а.п. 107-111).

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 травня 2019 року з додатками до нього фототаблиці та довідки, підтверджується, що свідок ОСОБА_13 за рисами та формою обличчя, зовнішнім виглядом впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка приїжджала до неї з приводу переписання заяви щодо викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин столярним цехом, що розташований по Старокостянтинівському шосе, 5, у м. Хмельницькому (Т. 2, а.п. 125-129).

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 травня 2019 року з додатками до нього фототаблиці та довідки, підтверджується, що свідок ОСОБА_15 за рисами обличчя та привітним виглядом впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка приїжджала до неї на ринок з приводу перевірки столярного цеху та представилась ОСОБА_16 (Т. 2, а.п. 130-134).

Згідно з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 28 травня 2019 року з додатком до нього картою пам`яті із відеозаписом цієї слідчої дії, за участю ОСОБА_9 , у присутності понятих, було відтворено дії обвинуваченого та потерпілого, а також обстановку та обставини передачі 4 квітня 2019 року ОСОБА_7 неправомірної вигоди в автомобілі марки «Mazda» сірого кольору, моделі CX-5», державний номерний знак НОМЕР_1 (Т. 2, а.п. 139-142).

Разом з тим, колегія суддів дослідивши безпосередньо у судовому засіданні вищезазначені докази, прийшла до висновку, що у діях обвинуваченого відсутні ознаки вимагання неправомірної вигоди, передбачені ч. 3 ст. 368 КК України, виходячи з наступного.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, зазначеними у п. 17 постанови «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26 квітня 2002 року № 5, вимагання хабара визнається його вимагання службовою особою з погрозою вчинення або не вчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає хабар, або умисне створення службовою особою умов, за яких особа вимушена дати хабара з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

За змістом цих роз`яснень під законними інтересами слід розуміти інтереси, які забезпечуються нормами закону, а також ті, які не суперечать чинному законодавству.

Тобто обов`язковою ознакою вимагання є законність прав та інтересів, які захищає той хто надає неправомірну вигоду.

Натомість, у разі якщо особа, яка надає неправомірну вигоду, зацікавлена у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, домогтися своїх незаконних інтересів, то вимагання неправомірної вигоди виключається. За фактичних обставин, коли службова особа вимагає дати їй неправомірну вигоду, а особа, яка її дає, усвідомлює при цьому, що тим самим незаконно уникає настання для себе негативних наслідків, які б настали за відмови її надати, то такі дії за своїми ознаками не утворюють ознак вимагання неправомірної вигоди.

Як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду не здобуто об`єктивних доказів, які б свідчили про вимагання ОСОБА_7 грошових коштів або про створення ним умов, які б мали ознаки вимагання таких у ОСОБА_9 за непроведення перевірки дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» та невстановлення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» суб`єктом порушення під час цієї перевірки.

Так, під час перевірки обвинувачений повідомив потерпілого про можливі наслідки у вигляді накладення штрафу на товариство у разі виявлення порушень чинного законодавства (штраф в розмірі 100 000 гривень), за результатами проведення перевірки. В свою чергу ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що дозволу на здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної із викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» в установленому порядку не отримувало, не бажаючи проведення такої перевірки, вирішив уникнути відповідальності, шляхом надання неправомірної вигоди ОСОБА_7 .

Отже, ОСОБА_9 не вчинив дій, які спрямовані на законну діяльність, а вирішив уникнути відповідальності, шляхом надання неправомірної вигоди для вирішення свого незаконного інтересу, тобто був зацікавлений в неправомірних діях ОСОБА_7 .

Верховний Суд України в рішенні від 24 листопада 2016 року у справі № 463/4573/13-к (провадження № 5-149кс16) висловив правову позицію про те, що таку ознаку, як вимагання хабаря, може бути поставлено за провину лише в тому випадку, якщо винна особа з метою одержання хабаря погрожує вчиненням або не вчиненням дій, які можуть завдати шкоди, що є визначальним, правам чи законним інтересам того, хто дає хабар, або створює такі умови, за яких особа не повинна була, а вимушена дати хабар із метою запобігання шкідливим наслідкам чи законним інтересам. Тобто законність прав та інтересів, які хабародавець захищає шляхом дачі хабаря, має бути однією з основних і обов`язкових ознак вимагання. На відміну від цього, у разі якщо хабародавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, домогтися своїх незаконних інтересів тощо, то вимагання хабаря виключається.

Верховний Суд України неодноразово визначав у своїх правових позиціях (№№ 5-14кс12, 5-13кс13, 5-14кс13, 5-28кс13, 5-43кс13, 5-47кс13, 5-14кс15, 5-124кс15), що вимагання неправомірної вигоди не матиме місце, якщо особа, що дає неправомірну вигоду, має інтерес в неправомірних діяннях службової особи. Тобто, прагне таким чином обійти вимоги законодавства з метою задоволення своїх інтересів.

Враховуючи вищезазначене, в діях ОСОБА_7 відсутня така кваліфікуюча ознака, як вимагання неправомірної вигоди, а тому вона підлягає виключенню з пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області, та будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та всупереч інтересів служби, з метою особистого, протиправного збагачення, 04.04.2019 року приблизно об 11 год. 45 хв., перебуваючи в автомобілі «Mazda CX-5» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився неподалік офісного приміщення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 57, одержав для себе від громадянина ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 15000 гривень, за непроведення ним перевірки дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» та невстановлення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» суб`єктом порушення під час цієї перевірки, за наступних обставин.

Так, з 29.08.2018 року на розгляді ОСОБА_7 перебувало колективне звернення мешканців житлового будинку по АДРЕСА_3 з приводу порушення екологічного законодавства та проведення перевірки столярного цеху за адресою: АДРЕСА_4 , який поблизу вказаного будинку займається сушкою деревини та здійснює забруднення атмосферного повітря викидами, які утворюються від згоряння відходів в топках.

На початку вересня 2018 року, перевіряючи вказане звернення ОСОБА_7 , в ході розмови з ОСОБА_14 , встановив, що приміщення столярного цеху останнім передано у суборенду ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», директором якого є ОСОБА_9

05.09.2018 року в ході телефонної розмови з директором ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» ОСОБА_9 , начальник відділу інструментально-лабораторного контролю старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області ОСОБА_7 повідомив, що ним здійснюється розгляд звернення мешканців житлового будинку по АДРЕСА_3 з приводу порушення вимог екологічного законодавства та проведення перевірки столярного цеху за адресою: АДРЕСА_4 , який перебуває у суборенді ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», директором якого є ОСОБА_9 , та запропонував останньому зустрітись та обговорити деталі перевірки.

Так, 18.09.2018 року приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Івана Франка, 2/2, під час зустрічі із ОСОБА_9 , надав останньому для ознайомлення скаргу жителів будинку, що по АДРЕСА_3 , та повідомив, що в разі виявлення в ході перевірки ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» порушень екологічного законодавства на товариство буде накладено штраф в розмірі 100 000 грн. В ході вказаної розмови ОСОБА_7 з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та незаконного збагачення повідомив, що за непроведення ним перевірки дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» та невстановлення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», директором якого є ОСОБА_9 , як суб`єкта порушення під час цієї перевірки, йому слід передати неправомірну вигоду, не уточнюючи суму коштів.

Не бажаючи негативних наслідків у вигляді накладення штрафу у сумі 100000 гривень на ТОВ «Поділля Тепло-Інвест, директор ОСОБА_9 не заперечував проти передання ОСОБА_7 неправомірної вигоди та погодився з такою пропозицією.

Через деякий час, а саме 28.09.2018 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Івана Франка, 2/2, під час зустрічі із ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та незаконного збагачення умисно повторно повідомив, що йому за непроведення перевірки дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» та невстановлення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» суб`єктом порушення під час цієї перевірки необхідно передати неправомірну вигоду у розмірі 10 000 грн.

Не бажаючи негативних наслідків у вигляді накладення штрафу у сумі 100 000 гривень директор ТОВ «Поділля Тепло-Інвест ОСОБА_9 погодився з пропозицією ОСОБА_7 .

13.12.2018 року ОСОБА_7 , на підставі наказу в.о. начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області № 882 від 29.11.2018 року, виїхав до місця виробництва, розташованого за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 5, де візуально обстежив виробництво по сушінню деревини ТОВ «Поділля Тепло-Інвест». При цьому, ОСОБА_7 , за результатом візуального обстеження переконався у тому, що вищевказаний об`єкт виробництва, пов`язаний із викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, дозвіл на здійснення яких ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» в установленому порядку не отримувало.

Цього ж дня, ОСОБА_7 , перебуваючи в автомобілі «Mazda CX-5» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» на підставі договору № 171122-2/ФЛ-Ю-А від 22.11.2017 року, а користувачем є ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» в особі директора ОСОБА_9 , який знаходився поблизу офісного приміщення що за адресою: м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 57, приблизно о 13 год. 00 хв., з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та незаконного збагачення умисно повторно повідомив ОСОБА_9 про необхідність надання йому неправомірну вигоду у розмірі 10 000 грн., за непроведення ним перевірки дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» та невстановлення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» суб`єктом порушення під час цієї перевірки.

Надалі, 20.02.2019 року приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що господарську діяльність по сушці лісоматеріалів у приміщенні за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 5 здійснює ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», яке вказане приміщення отримало в суборенду у ПП ОСОБА_14 , перебуваючи поблизу будинку 5/5А по Старокостянтинівському шосе у м. Хмельницький, вказав голові ОСББ «Левада-1» ОСОБА_13 про необхідність написання листа на адресу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області з проханням вжити заходів впливу до ПП ОСОБА_14 , який в ході здійснення господарської діяльності із сушіння деревини за адресою: АДРЕСА_4 допускає забруднення атмосферного повітря викидами, які утворюються від згоряння відходів в топках та залишення без розгляду попереднього колективного звернення мешканців житлового будинку по АДРЕСА_3 , від 28.08.2018 року.

ОСОБА_13 , не будучи обізнана у злочинних намірах ОСОБА_7 , діючи за його вказівкою 20.02.2019 року направила на адресу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області лист з проханням залишити без розгляду попереднє колективне звернення мешканців житлового будинку по АДРЕСА_3 , від 28.08.2018 року та вжити заходів впливу до ПП ОСОБА_14 , який за адресою: АДРЕСА_4 , допускає забруднення атмосферного повітря викидами, які утворюються від згоряння відходів в топках. Перевірку за викладеним фактом 20.02.2019 року доручено ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_7 , в ході розгляду вказаного звернення від 20.02.2019 року, достовірно знаючи, що господарську діяльність по сушці лісоматеріалів у приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 здійснює ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», яке вказане приміщення отримало в суборенду у ПП ОСОБА_14 , за невстановлених слідством обставин, надав вказівку підлеглому працівнику головному спеціалісту відділу інструментального-лабораторного контролю ОСОБА_17 направити лист на адресу Державної екологічної інспекції України з метою подальшого отримання погодження з Міністерства екології та природних ресурсів України на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ПП ОСОБА_14 , при цьому ОСОБА_7 достеменно було відомо, що в зв`язку з тим, що з 01.01.2019 року відновлено дію Закону України «Про особливості здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності щодо фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності», частиною третьою статті 3 якого органам державного нагляду (контролю), їх посадовим особам забороняється здійснювати щодо фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, не передбачені цим Законом. Відповідно до статті 2 цього Закону дія його поширюється на фізичних осіб-підприємців, які не зареєстровані платниками податку на додану вартість, діяльність яких не віднесена до високого ступеня ризику відповідно до закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Даючи таку вказівку ОСОБА_7 розумів, що Державна екологічна інспекція України не має правових підстав для звернення до Міністерства екології та природних ресурсів України щодо отримання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), оскільки ПП ОСОБА_14 є платником єдиного податку та діяльність його не віднесена до високого ступеня ризику.

У подальшому, 15.03.2019 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 , з корисливих мотивів з метою одержання неправомірної вигоди та незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, зустрівшись із ОСОБА_9 в приміщенні Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Івана Франка, 2/2, де на другому поверсі в кабінеті лабораторії повідомив останньому, що йому необхідно надати неправомірну вигоду у розмірі 15 000 грн., пообіцявши не проводити перевірку дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» та не встановлювати ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» суб`єктом порушення під час цієї перевірки.

Не бажаючи негативних наслідків у вигляді накладення штрафу на ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», директор ОСОБА_9 погодився з пропозицією ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір до кінця, спрямований на незаконне одержання для себе неправомірної вигоди, ОСОБА_7 будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, 04.04.2019 року приблизно об 11 год. 00 хв. випадково зустрівшись із ОСОБА_9 у приміщенні відділення «Приватбанку», що у м. Хмельницькому по вул. Шевченка, 64, діючи умисно з корисливих мотивів, перебуваючи навпроти вказаного вище відділення «Приватбанку», повторно повідомив останньому про необхідність передачі йому неправомірної вигоди за непроведення ним перевірки дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» та невстановлення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» суб`єктом порушення під час цієї перевірки.

Одразу після цього, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 на автомобілі «Mazda CX-5» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 попрямували до офісного приміщення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 57, де ОСОБА_9 зберігав грошові кошти в сумі 15 000 гривень.

В подальшому, приблизно об 11 год. 45 хв. 04.04.2019 року ОСОБА_7 , реалізовуючи до кінця свій злочинний намір, спрямований на незаконне одержання для себе неправомірної вигоди, перебуваючи в автомобілі «Mazda CX-5» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився неподалік офісного приміщення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 57, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 15 000 гривень за непроведення ним перевірки додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» та невстановлення ТОВ «Поділля Тепло-Інвест» суб`єктом порушення під час цієї перевірки. В подальшому перебуваючи поблизу перехрестя вулиць Трудова та Вінницьке шосе у м. Хмельницький ОСОБА_7 був викритий працівниками правоохоронних органів.

Посилання ж ОСОБА_7 та його захисника на те, що дії обвинуваченого були вчиненні в умовах провокації злочину, апеляційний суд до уваги не бере, зважаючи на наступне.

Так, підбурювання має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який інакше не був би вчинений. У матеріалах справи немає таких відомостей, і стороною захисту конкретних обставин цього не наведено.

Згідно з рекомендаціями ЄСПЛ з метою перевірки дотримання права на справедливий судовий розгляд у випадку використання таємних агентів Суд насамперед перевіряє, чи влаштовувались пастки (те, що зазвичай називається «матеріальним критерієм провокації»), і якщо так, то чи міг заявник у національному суді скористатися цим для свого захисту («процесуальний критерій провокації»; пункти 37, 51 рішення у справі «Баннікова проти Росії» від 04 листопада 2010 року).

Суд визначає пастку як ситуацію, коли задіяні агенти працівники органів правопорядку або особи, що діють на їх прохання, не обмежуються суто пасивними спостереженнями протиправної діяльності, а здійснюють на особу, за котрою стежать, певний вплив, провокуючи її скоїти правопорушення, яке би вона в іншому випадку не вчинила, з метою зафіксувати його, тобто отримати доказ і розпочати кримінальне переслідування (п. 55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 05 лютого 2008 року).

Аби встановити, чи було розслідування «суто пасивним», Суд вивчає мотиви, що виправдовували операцію проникнення, і поведінку державних органів, які її здійснювали. Зокрема, Суд установлює, чи існували об`єктивні сумніви в тому, що заявника втягнули у злочинну діяльність або схилили скоїти кримінальне правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на позицію обвинуваченого та його захисника про те, що будь-яких грошових коштів він не отримував. Тобто обвинувачений особисто заперечує провокацію злочину, оскільки, як він стверджує, не отримував коштів як неправомірну вигоду за непроведення перевірки столярного цеху.

Істотна суперечність позиції захисту виключає сумніви у відсутності провокації злочину. Наведене відповідає практиці ЄСПЛ, який визнає необґрунтованими та не розглядає по суті заяви щодо провокації злочину, коли заявник заперечує факт вчинення ним злочину та одночасно заявляє про провокацію на його вчинення (рішення у справі «Берлізев проти України» від 08 липня 2021 року).

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, зазначеним у постанові від 6 липня 2022 року (справа № 454/2576/17).

Окрім того, колегією суддів під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження проаналізовано не лише активність діяльності та наполегливість заявника, а й обвинуваченого.

Так, апеляційним судом встановлено, що з 29.08.2018 року на розгляді ОСОБА_7 перебувало колективне звернення мешканців житлового будинку по АДРЕСА_3 з приводу порушення екологічного законодавства та проведення перевірки столярного цеху за адресою: АДРЕСА_4 .

05.09.2018 року обвинувачений першим зателефонував потерпілому ОСОБА_9 та повідомив, що ним здійснюється розгляд звернення мешканців житлового будинку по АДРЕСА_3 з приводу порушення вимог екологічного законодавства та проведення перевірки столярного цеху. Крім того, ініціатор дзвінка 5 вересня 2019 року о 14 год. 20 хв. через мобільний додаток «Viber» надіслав потерпілому фотозображення колективної заяви мешканців житлового будинку АДРЕСА_3 (Т. 2, а.п. 135-138). Саме ОСОБА_7 під час телефонної розмови запропонував останньому зустрітись та обговорити деталі перевірки.

Після цього обвинувачений з потерпілим ще двічі зустрічались поза контролем правоохоронних органів 18 вересня 2018 року та 28 вересня 2018 року. І лише 3 жовтня 2018 року ОСОБА_9 звернувся із заявою до правоохоронних органів, у якій просив вжити заходів до начальника відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області ОСОБА_7 , який вимагав у нього неправомірну вигоду, «хабар», за позитивне вирішення скарги жителів будинку по АДРЕСА_3 щодо проведення перевірки законності викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин столярним цехом-сушкою ТОВ «Поділля Тепло-Інвест», що розташоване за адресою: Старокостянтинівське шосе, 5, у м. Хмельницькому (Т. 1, а.п. 102).

Розглянуті у судовому засіданні в ході змагальної процедури докази дали змогу колегії суддів переконатися у відсутності провокації злочину, адже за їхнім змістом ОСОБА_7 вчинив активні дії щодо непроведення перевірки столярного цеху, а також активні дії, спрямовані на заволодіння коштів, ініціював їх передачу та визначив конкретну суму, яку бажав отримати; після передачі їх в автомобілі в обумовленому розмірі не відмовився від свого наміру.

При цьому, із досліджених матеріалів вбачається і те, що ОСОБА_7 мав право вибору відмовитись від отримання будь-яких матеріальних вигод чи прийняти їх. Тобто, до обвинуваченого не застосовувались будь-які засоби впливу, зокрема, шляхом використання прийомів шантажу чи погроз, наполегливого його схиляння до протиправних дій.

Колегія суддів враховує і те, що на обвинуваченого як на особу, уповноважену на виконання функцій держави, закон покладав обов`язок невідкладно вжити такі заходи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції (частина 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції»).

Наведені положення встановлені, в тому числі, з метою захисту осіб, уповноважених на виконання функцій держави, до яких належав і обвинувачений як начальник відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області на час вчинення кримінального правопорушення, від провокації підкупу та унеможливлення реалізації такого.

Натомість, обвинувачений ОСОБА_7 не скористався таким механізмом. Навпаки, обвинувачений активно добровільно вживав заходи, спрямовані саме на одержання неправомірної вигоди.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, зазначеними у постановах від 1 квітня 2020 року (справа № 537/1079/17); від 2 квітня 2020 року (справа №734/2421/17) від 5 травня 2020 року (справа № 754/2623/14-к).

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 , будучи службовою особою, не займав відповідальне становище є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на доказах, наявних у матеріалах провадження та нормах закону.

Згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 3685, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

У п. 2 примітки до ст. 364 КК України зазначено, що службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 3685, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення займав посаду начальника відділу інструментального лабораторного контролю старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області. Згідно зі ст.ст. 25, 26 Закону України «Про державну службу» підтверджено йому раніше присвоєний 10 ранг державного службовця, відповідно до даних копії наказу № 8-о від 3 січня 2012 року (Т. 2, а.п. 122).

З 1 травня 2016 року ОСОБА_7 , як державному службовцю Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, присвоєно 05 ранг державного службовця категорії «Б», що підтверджується даними наказу № 63-о від 16 серпня 2016 року Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області (Т. 2, а.п. 88).

Отже, останній на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду керівника структурного підрозділу державного органу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, виконував організаційно-розпорядчі функції відповідно до посадової інструкції (Т. 2, а.п. 118-121), та був службовою особою, яка займала відповідальне становище.

Твердження сторони захисту про те, що під час проведення слідчої дії огляду місця події 4 квітня 2019 року було допущено порушення кримінального процесуального закону, оскільки у ньому брали участь більше осіб, ніж зазначено у протоколі, суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Зі змісту протоколу від 4 квітня 2019 року вбачається, що огляд місця події був здійснений старшим слідчим в ОВС відділу СУ ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_18 , з участю старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_19 , оперуповноваженого УЗЕ Хмельницької області ДЗА НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_20 , начальника відділу УЗЕ Хмельницької області ДЗА НП України капітана поліції ОСОБА_21 , інспектора відділу криміналістичного забезпечення ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_22 , у присутності понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_7 .

Під час проведення зазначеної слідчої дії застосовувався технічний засіб відеокамера, марки Panasonic Full HD, інвентарний № 111-300-3013/02 з картою пам`яті micro-sd об`ємом 32 Гб.

Саме зазначені у протоколі службові особи брали участь у проведенні даної слідчої дії, а також освідуванні ОСОБА_7 та обшуку автомобіля марки «Mazda». Будь-яких інших, сторонніх осіб, які б проводили будь-які процесуальні дії під час огляду місця події, на відеозаписі не зафіксовано.

Зазначене підтверджується даними відеозапису, зафіксованого на флеш-накопичувач об`ємом 32 Гб, який є невід`ємним додатком до протоколів огляду місця події від 4 квітня 2019 року, освідування особи від 4 квітня 2019 року, обшуку від 4 квітня 2019 року (Т. 1, а.п. 141-142, 156; Т. 2, а.п. 97-106; Т. 1, а.п. 153-156; Т. 2, а.п. 27-29).

Посилання ОСОБА_7 на те, що виявлена під час проведення судової експертизи на марлевій серветці із змивами з його лівої руки речовина, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором могла з`явитись в результаті торкання до автомобіля ОСОБА_9 , колегія суддів до уваги не бере, враховуючи наступне.

Так, потерпілий ОСОБА_9 , будучи допитаний апеляційним судом, показав, що після передачі обвинуваченому в автомобілі грошових коштів у конверті, останній лівою рукою відкрив конверт та переглянув його вміст.

Крім того, винуватість ОСОБА_7 в отриманні неправомірної вигоди доводиться не лише даними зазначеного висновку експерта, але й відомостями з ряду об`єктивних доказів, які дослідженні у судовому засіданні апеляційного суду.

Отже, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, яке виразилось в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Щодо призначення ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самим засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Метою покарання є виправлення та перевиховання особи, яка вчинила злочин та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому таке покарання не може переслідувати ціль розправи.

Призначаючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, колегія суддів враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, раніше не судимий, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, військовослужбовець ЗСУ (Т. 2, а.п. 123, 144).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Водночас обвинувачений вину у вчиненому не визнав, що свідчить про відсутність каяття та будь-якого усвідомлення наслідків вчиненого кримінального правопорушення.

За таких обставин, беручи до уваги характер діяння, спосіб його вчинення, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який не розкаявся, суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в мінімальній межі санкції ч. 3 ст. 368 КК України з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення його права обіймати посади в державних органах виконавчої влади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, яке відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому, а також сприятиме досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом прав та інтересів інших осіб та держави.

Процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи дослідження спеціальних хімічних речовин (висновок № 8.14-0213:19 від 25 квітня 2019 року) в розмірі 1570 грн. 10 коп. відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави (Т. 2, а.п. 97-106).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про речові докази суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України. Грошові кошти в сумі 15 000 грн., які ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_9 як неправомірну вигоду та які у нього було вилучено працівниками правоохоронних органів, відповідно до ч. 5 ст. 962 КК України, п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України підлягають поверненню їх законному володільцю Управлінню Служби безпеки України у Хмельницькій області.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в державних органах виконавчої влади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік, з конфіскацією усього майна, крім житла.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у справі в розмірі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 10 (десять) копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 8 квітня 2019 року.
Речові докази: 75 грошових купюрах номіналом 200 гривень із наступними серіями та номерами СГ5524580, ВЧ7599310, КС4207283, СЯ1736535, УЛ2274853, ЗБ1522879, ЕЗ6254260, УЙ8945341, СВ7059733, КБ4070313, ХЕ2915090, ЕГ9909774, МА6786035, СВ9245530, СГ0495650, КЕ9602882, ТС2484664, СЕ1847136, ХД2966363, ПС0968077, УФ0507624, СВ8006881, ЕЩ6476407, КС6598141, УЙ7155922, КВ7550095, ТВ3040644, АД1134619, ВГ8152451, СИ6448915, ЕВ5536385, УЖ8962975, УФ4986731, УЛ7425476, ЕЮ7821069, ЕД6149833, УС2358891, ТИ0978638, СГ4443843, ЗБ3495500, ХБ1823085, УА4232266, ТЗ7560641, СХ1559896, СВ7242916, ПС5101412, УЕ0923003, УС3263614, УХ7809331, ХД0728425, ЗБ9888245, ХГ0740694, УК9369543, ТС7115269, МА4247479, ПС0112776, ХВ2266284, ЕВ5028778, СС8185735, ЕЕ3516167, УЗ3254838, УИ8107273, УИ6357978, КС4727380, ЗД0364306, УЙ7511069, КМ6071125, КВ0975370, УЗ5456442, УВ23171029, ЕА0673680, ЗЕ8762761, ЕЦ5391172, ПЗ3650723, КЖ3885964, які передані на зберігання до Південно-Західного РУ ПАТ КБ «Приватбанк» повернути Управлінню Служби безпеки України у Хмельницькій області;
- медичні латексні рукавиці, упакування від них, стерильні марлеві рукавички та упакування від них, зразки марлевих серветок із змивами, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ХВП ГУНП в Хмельницької області знищити;
- два паспорти для виїзду за кордон, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_25 повернути ОСОБА_7 .
Строк відбуття покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3