Дата документу 23.12.2022Справа № 554/6623/22
Провадження № 1-кп/554/780/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2022 м. Полтави

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Полтаві кримінальне провадження № 0000223 від 04.07.2022, та угоду про визнання винуватості від 21.07.2022, які надійшли від Полтавської окружної прокуратури Полтавської області за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лугове Дубровицького району Рівненської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов?язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч.8 ст.15 цього ж закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч.9 ст.15 зазначеного закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз.2 ч.2 ст.16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, згідно ч.10 ст.15 цього закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Всупереч даним положенням законодавства, ОСОБА_5 в липні 2018 року, перебуваючи за місцем свого проживання в с. Копили Полтавського району, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через мережу Інтернет замовив у невстановленої слідством особи завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_5 через мережу Інтернет надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа, та повідомив своє прізвище, ім`я, по-батькові та дату народження.

Після чого, ОСОБА_5 від невстановленої особи отримав поштою виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А1», видане, згідно його змісту, 09.05.2018 р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в Рівненській області, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, та містить фотозображення ОСОБА_5 .

Окрім того, 04.07.2022 р., близько 12:00 години, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючи трактором МТЗ-3204 «Беларус», д/н НОМЕР_2 , що на правах приватної власності належить ОСОБА_6 , під час перевірки у нього документів працівниками поліції на проїжджій частині вулиці Зигіна в с. Копили Полтавського району, пред`явив інспектору СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А1», видане, згідно його змісту, 09.05.2018 р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в Рівненській області на ім`я ОСОБА_5 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, зображення на якому нанесено електрофотографічним способом з використанням копіювально-розмножувальної техніки, використавши в такий спосіб завідомо підроблений документ.

Правова кваліфікація кримінальних проступків, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 - ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме у пособництві в підробленні посвідчення тракториста-машиніста, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання, а також у використанні завідомо підробленого документа посвідчення тракториста-машиніста, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Під час досудового розслідування, відповідно до вимог ст.472 КПК України, між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , 21.07.2022 укладена угода про визнання винуватості .

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1, ч.4 ст. 358 КК України, розкаювався, наполягав на затвердженні укладеної угоди від 21.07.2022.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник у суді просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 1, ч.4 ст. 358 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість за ч. 5 ст. 27 ч. 1, ч.4 ст. 358 КК України. Сторонами угоди визначено, що враховуючи інтереси суспільства і держави у цілому, практику призначення покарань судами в аналогічній категорії кримінальних проваджень, сторона обвинувачення прийшла до висновку про можливість за наявності декількох пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю скоєного злочину), що свідчить про зниження ступеню тяжкості скоєного злочину та суспільної небезпеки підозрюваного ОСОБА_5 , сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 наступної міри покарання: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені. Судом вивчалась особа обвинуваченого, який раніше не судимий, пенсіонер, та до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місце реєстрації, за яким фактичне мешкає.

Судом встановлено, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке. Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1, ч.4 ст. 358 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, є проступками. При цьому, суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім цього, суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливістьзатвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, до суду клопотання з цього приводу не надходило.

Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування суд стягує з ОСОБА_5 , в дохід держави. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 373, 374, 474, 475, 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду від 21 липня 2022 року про визнання винуватості по кримінальному провадженню за № 0000223 від 04.07.2022, укладену між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.5 ст.27,ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 липня 2022 року покарання:

- за ч.1 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 ( тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень;

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 ( п?ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу в розмірі 50 (п?ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у розмірі 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.07.2022, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази: бланк посвідчення тракториста-машиніста видане на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане ГУ Держпродспоживслужби в Рівненській області від 09.05.2018, яке передане на зберігання до камери речових доказів ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Октябрський районний суд м. Полтави з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_9 ОСОБА_10