Справа № 936/867/22
Провадження № 1-кс/936/221/2022
У Х В А Л А

18.11.2022 р. смт Воловець Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу- ОСОБА_3 , начальника сектору дізнання - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо порушення порядку проведення обшуку та неповерненні тимчасово вилученого майна, а також щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у кримінальному провадженні №0000111 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 16.11.2022 звернувся до слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області з вищезазначеною скаргою.

Скаргу мотивовано тим, що під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 17.10.2022 в рамках кримінального провадження №0000111 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України за заявою ОСОБА_5 , у нього з території готелю за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» д.н.з. НОМЕР_1 . При проведенні обшуку, на думку заявника, було порушено порядок його проведення, не ознайомлено з ухвалою власницю готельного комплексу, на території якого проводився обшук, не залучено в якості понятих належних осіб та безпідставно вилучено транспортний засіб. 31.10.2022 ухвалою слідчого судді відмовлено сектору дізнання у задоволенні клопотання про арешт зазначеного автомобіля. 03.11.2022 року ОСОБА_3 звернувся до сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП із заявою про повернення йому тимчасово вилученого майна, на що отримав безпідставну відмову. Ствердив, що він є законним володільцем транспортного засобу на підставі договору застави, укладеного з ОСОБА_5 , а тому просить слідчу суддю визнати дії сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП у Закарпатській області, що полягали у порушенні порядку проведення обшуку та неповерненні тимчасово вилученого майна - протиправними та зобов`язати начальника сектору дізнання ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» д.н.з. НОМЕР_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні. Ствердив, що він є законним володільцем транспортного засобу «Volkswagen Golf Variant» д.н.з. НОМЕР_1 на підставі договору застави, укладеного з ОСОБА_5 . Безпідставне неповернення йому тимчасово вилученого майна після відмови слідчого судді у накладенні арешту, порушує його конституційне право вільно володіти та користуватися рухомим майном.

Начальник сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечив. Пояснив, що обшук проведено на підставі ухвали слідчої судді у відповідності до закону, а транспортний засіб сектор дізнання не повертає ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що він не підтвердив право власності чи право володіння вказаним рухомим майном. На даний час автомобіль марки «Volkswagen Golf Variant» д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом по кримінальному провадженню, в якому проводиться дізнання з метою встановлення законного володільця.

Слідча суддя, заслухавши особу, яка подала скаргу- ОСОБА_3 , начальника сектору дізнання ОСОБА_4 , дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження №0000111 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, дійшла наступного висновку.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з п.2 ч.1 ст.169 КПК України бездіяльність дізнавача, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, означає неповернення майна особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 167 КПК).

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК).

Згідно з ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У судовому засіданні встановлено, що вилучене майно- автомобіль «Volkswagen Golf Variant» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до протоколу обшуку від 21 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , на поверненні якого наполягає ОСОБА_3 , підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчої судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 17.10.2022, на підставі якої працівниками сектору дізнання проведено слідчу дію - обшук.

Відтак, вилучене майно - транспортний засіб «Volkswagen Golf Variant» д.н.з. НОМЕР_1 , не є тимчасово вилученим майном, а тому щодо нього не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура, передбачена ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

Крім цього, під час розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 не є ні власником, ні законним володільцем транспортного засобу, відтак твердження, що вилученням та неповерненням майна, його права порушені і потребують судового захисту - не підтверджені жодним доказом.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу дізнання у право володіння та користування відбулося за законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та у відповідності до верховенства права.

Також слідчою суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав , відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом дізнання та метою, яку прагнуть досягти.

Щодо оскарження дій сектору дізнання в частині порушення порядку проведення обшуку, слідча суддя констатує, що вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України, і серед даного переліку відсутня можливість оскарження до слідчого судді порядку проведення обшуку.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідча суддя приходить висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303-309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо порушення порядку проведення обшуку та неповерненні тимчасово вилученого майна, а також щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у кримінальному провадженні №0000111 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 21.11.2022.

Слідча суддя: ОСОБА_1