Провадження № 1-кс/686/9792/22
У Х В А Л А
03 листопада 2022 року м. Хмельницький
03.11.2022 року прокурор Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду про надання дозволу на проведення обшуку майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з часткою власності 44/50 та ОСОБА_6 з часткою власності 6/50, з метою відшукання та вилучення документів та комп`ютерної техніки з відомостями, які підтверджують безоплатне отримання гуманітарної допомоги, перетин державного кордону України, копій митних декларацій, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів ввезених на територію України як гуманітарної допомоги, документів щодо набуття у власність, продажу, чи іншої реалізації майна ввезеного на територію України як гуманітарної допомоги, актів прийому-передачі гуманітарної допомоги, листів від військових формувань, документів на підставі яких дана гуманітарна допомога ввозилась на територію України, листів ГО «Європейський вибір міста Старокостянтинова» до Хмельницької ОВА щодо виїзду осіб за кордон за гуманітарною допомогою.
В ході проведення досудового розслідування надійшли матеріали УСБ України у Хмельницькій області про те, що в ході проведення комплексу необхідних заходів направлених на отримання інформації, яка має значення для кримінального провадження, здобуття доказів, встановлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, в результаті яких встановлено, що керівник ГО «Європейський вибір міста Старокостянтинова» ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженець с. Григорівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, українець, громадянин України, депутатом не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , користується мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_2 ), з метою отримання прибутку реалізовує транспортні засоби, які імпортовані на територію України, як гуманітарна допомога, та отримувачем яких є ГО «Європейський вибір міста Старокостянтинова».
Встановлено, що донька ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та племінники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 особисто займаються організаційними питаннями щодо обліку та продажу вказаних транспортних засобів на автостоянці за адресою: АДРЕСА_1 .
Також встановлено, що вказана група осіб з метою отримання прибутку реалізувала десять транспортних засобів: Volkswagen Multivan, Volkswagen 2DXOFE, Nissan Almera, Volkswagen Transporter, Ford Transit, Peugeot Boxer, Citroen Jumper, Volkswagen Transporter, Glowaet G3.
Зазначені транспортні засоби імпортовані ГО «Європейський вибір міста Старокостянтинова» на територію України як гуманітарна допомога та реалізовані на загальну суму близько 1 млн. 400 тис. грн.
Особи, які здійснювали ввезення вищевказаних автомобілів на територію України як гуманітарна допомога для ГО «Європейський вибір міста Старокостянтинова», виїжджали за кордон на підставі наказів Хмельницької ОВА за листами ГО «Європейський вибір міста Старокостянтинова».
Перевірочними заходами встановлено, що продаж транспортних засобів як гуманітарна допомога здійснювався та здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровано ГО «Європейський вибір міста Старокостянтинова» та знаходяться офісні приміщення, СТО, мийка автомобілів та автостоянка.
Відповідальним за ведення вказаної документації про реалізацію гуманітарної допомоги є ОСОБА_10 , який здійснює ведення бухгалтерської документації на підприємствах фігуранта кримінальтного провадження ОСОБА_5 та свою діяльність здійснює за вищевказаною адресою по АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_5 з часткою власності 44/50 та ОСОБА_6 з часткою власності 6/50.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Згідно із ч.2 ст.223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.
Частиною 3 ст.234 КПК України встановлено, що в клопотанні має міститись: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до змісту частини 5 статті 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.
Згідно зі статтею 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється відповідно до закону і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Право на недоторканність житла є просторовим аспектом права на приватне життя, передбаченого статтею 8 Конвенції. Практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) свідчить, що винесення постанови про дозвіл на обшук житла особи повинно супроводжуватись врахуванням принципу пропорційності між достатніми та обґрунтованими підставами для проведення такого обшуку і наслідками, до яких він призведе, а також наявності гарантій від порушень прав та основоположних свобод особи при проведенні такої процедури.
Дійсно, у своїй практиці ЄСПЛ допускає, що наведення більш детальної інформації в постанові про проведення обшуку щодо оперативно-розшукових заходів та їх результатів могло правильно вважатися невиправданим з огляду на ранню стадію розслідування та, зокрема, той факт, що деякі суттєві докази ще мали бути виявлені (рішення у справі «Ратушна проти України», § 80).
Однак, визначаючи, чи мало місце втручання у право заявника, яке гарантоване статтею 8 Конвенції, зокрема чи відповідало таке втручання критерію необхідності у демократичному суспільстві, ЄСПЛ також наголошував, що розпливчатість та надмірна узагальненість формулювань у постановах про дозвіл на обшук надають органу, який проводив обшук, нічим не обґрунтовану свободу розсуду при встановленні необхідного обсягу обшуку (рішення у справах «Смірнов проти Росії», § 47, «Алексанян проти Росії», § 216, «Німітц проти Німеччини», § 37).
У клопотанні про обшук відсутнє належне обґрунтування необхідності проведення обшуку, а лише викладено припущення щодо можливого вчинення кримінального правопорушення та відповідно, знаходження речей в майновому комплексі за адресою: АДРЕСА_1 .
Долучені до клопотання документи, серед яких копії декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою не свідчать про її відчуження.
Матеріали кримінального провадження не містять достатніх відомостей про можливість досягнення мети ініційованої слідчої дії.
Із клопотання про проведення обшуку та доданих до нього матеріалів вбачається, що зазначені в клопотанні підстави для проведення обшуку є необґрунтованими, застосування вказаної слідчої дії не є виправданим та може призвести до порушення прав, свобод і інтересів особи, яка не має відношення до вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування зібрано не достатньо відомостей, які б давали підстави вважати, що вказані у клопотанні речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування
А тому проведення цієї слідчої дії за вказаних обставин, може призвести до непропорційного втручання у права осіб, які не мають жодного відношення, а відтак, може бути порушено їх право на недоторканість житла, передбачене ст. 30 Конституції України та ст..8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Керуючись ст.ст.234, 235 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя