Справа № 947/546/23
Провадження № 1-кс/947/2495/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дослідивши матеріали клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 погодженого прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002112 від 19.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч.1 ст.408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 погодженого прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002112 від 19.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч.1 ст.408 КК України.

Як зазначається в клопотанні, у провадженні слідчих ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження №0002112 від 19.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч.1 ст.408 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що з 1996 року ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом у ЗС України на різних посадах та у різних військових званнях.

Наказом Командуючого військово-морських сил ЗСУ від 22.10.2012 № 192пм ОСОБА_5 призначено на посаду механіка апаратної телекомунікаційних систем (утворення ущільнених ВЧ - каналів) відділу телефонного зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла, військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_5 була зарахована до списків особового складу частини, поставлена на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, «старший матрос» ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників);

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положення і інструкціями;

неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові;

сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України;

вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономну Республіку Крим та місто Севастополь визначено як тимчасово окуповану території України внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до статті 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 (набрання чинності для України міжнародного договору, відбулась 24.08.1991), територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», дата початку окупації частини території України, зокрема Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, визначається Законом, такою датою є: 20.02.2014.

06.03.2014 Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила Постанову «Про проведення загальнокримського референдуму» від 06.03.2014 № 1702-6/14, яку рішенням Конституційного Суду України від 14.03.2014 № 2-рп/2014 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), внаслідок чого вона втратила чинність. З огляду на це Верховна Рада України 15.03.2014 ухвалила Постанову «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим», внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив будь-яку легітимність.

Так, у березні 2014 року невстановленими військовослужбовцями Збройних сил Російської Федерації було здійснено незаконне захоплення зброї та боєприпасів військових частин на території АР Крим та м. Севастополя, в тому числі військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини НОМЕР_1 була підірвана.

Радою національної безпеки і оборони України у своєму рішенні від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій ЗС України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», затвердженого Указом Президента України від 24.03.2014 № 339/2014, доручено Кабінету Міністрів України невідкладно розпочати разом зі Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Службою зовнішньої розвідки України передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій ЗС України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України, забезпечивши при цьому соціальний захист військовослужбовців і працівників таких військових частин (підрозділів), установ та організацій (пункт 2 вказаного Рішення).

Пунктами 2, 3 спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗС України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» визначено строк прибуття військовослужбовців Збройних Сил України із тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь до визначених пунктів прибуття з 6 травня 2014 року до 12 травня 2014 року. Відповідно до пункту 3 вказаної Директиви та наказу командувача ВМС ЗС України про передислокацію військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, 12.05.2014 старший матрос ОСОБА_5 діючи умисно, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби назавжди, вчинив нез`явлення на службу у визначене наказом командувача ВМС ЗС України про передислокацію військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , Директивою Міністра оборони України та Генерального штабу ЗС України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» місце служби (пункт прибуття) АДРЕСА_2 , та ухилялася від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до ЗС України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, тобто вчинив дезертирство.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 15 від 13.05.2014 старший матрос ОСОБА_5 вважається такою, що не прибула до м. Одеса та не приступила до виконання обов`язків по посаді механіка апаратної телекомунікаційних систем (утворення ущільнених ВЧ- каналів) відділу телефонного зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла.

Наказом командувача Військово-морських сил України від 27.03.2015 на старшого матроса ОСОБА_5 накладено дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю».

Наказом командувача ВМС ЗС України від 13.05.2015 № 37-РС ОСОБА_5 звільнена з військової служби у запас за пунктом «е» через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 27.03.2015.

За вищевикладених обставин ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вона, являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді механіка апаратної телекомунікаційних систем (утворення ущільнених ВЧ- каналів) відділу телефонного зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла, військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому звані «старший матрос», в порушення ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, ст.ст. 1, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, 12.05.2014 не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби назавжди, вчинила нез`явлення на службу у визначене наказом командувача ВМС ЗС України про передислокацію військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , Директивою Міністра оборони України та Генерального штабу ЗС України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями ЗС України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» місце служби (пункт прибуття) АДРЕСА_2 та ухилялася від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до ЗС України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився на службу, отже у вчиненні дезертирства, тобто нез`явленні на службу, з метою ухилитися від військової служби кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001).

Вона же, підозрюється у тому, що будучи відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про громадянство України» громадянином України, являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді механіка апаратної телекомунікаційних систем (утворення ущільнених ВЧ- каналів) відділу телефонного зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла, військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому званні «старший матрос», в порушення ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту ЗС України ст.ст. 1, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, публічно, відкрито, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на території АР Крим, в один з днів 2014 року, більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе, здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, чим вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, що виразилося:

у відмові не весні 2014, більш точну дату та час встановити перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , більш точне місце встановити в ході досудового розслідування не надалось за можливе виконувати обов`язки несення військової служби у ЗС України та заяві про намір проходити службу в збройних силах російської федерації;

в укладанні в один з днів 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливе, контракту про проходження військової служби, зарахування до списків особового складу та проходженні військової служби у збройних силах російської федерації на території тимчасово окупованої території України, а саме АР Крим, де продовжує проходити військову службу по сьогоднішній день.

Отже, у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, переході на бік ворога в період збройного конфлікту кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001).

Згідно з санкцією ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції, чинній на час вчинення злочину) передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України такий злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів. Згідно з санкцією ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції, чинній на час вчинення злочину) передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років та відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України такий злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

07.11.2022 слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , здійснення якого доручено ГУНП в АР Крим та м. Севастополь.

Відповідно перехідних положень КПК Украни розгляд клопотань про здійснення спеціального досудового розслідування, спеціальне судове провадження щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, здійснює суд за правилами підсудності, встановленими статтею 32 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.297-3 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог статті 297-2 цього Кодексу, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.

Так дослідивши подані матеріали вбачається, що місцем вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України є військова частина, яка дислокується на території міста Севастополя Автономної Республіки Крим, що згідно розпорядження від 05.07.2022 року №36/0/9-22 Голови Верховного суду відноситься до підсудністі Шевченківського районного суду м. Києва.

Крім того, із клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, а саме в тому, що будучи військовослужбовцем за контрактом у Збройних Силах України, не виконала наказ та не з`явилася в пункті прибуття військовослужбовців командування Військово-морських Сил Збройних Сил України, де було визначено військову частину ( АДРЕСА_2 ), що знаходиться на території Приморського району м. Одеси.

Таким чином, слідчий суддя зазначає, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.01.2023 року матеріали аналогічного клопотання були повернуті, доводи щодо обґрунтування клопотання не змінено, клопотання не відноситься до територіальної юрисдикції слідчих суддів Київського районного суду м. Одеси, а тому клопотання підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 26, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002112 від 19.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч.1 ст.408 КК України повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду

Слідчий суддя ОСОБА_1 .