Справа № 459/693/23
Провадження № 1-кп/459/32/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 24.02.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, згідно ст. 89 КК України раніше несудимого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 164 КК України

У С Т А Н О В И В :

Згідно судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 03.04.2019 №459/890/19, який набрав законної сили 03.04.2019, ОСОБА_3 зобов`язаний до сплати на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26 березня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 31.05.2021, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, вказане покарання відбув 21.09.2021 та знаючи про необхідність сплати аліментів, будучи належним чином ознайомлений із даним судовим рішенням про стягнення з нього аліментів, ігноруючи дане судове рішення та ухиляючись від його виконання, порушуючи ст. 21, ч. З ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, діючи умисно злісно ухилився від свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не сплачував коштів, встановлених рішенням суду на їх утримання без вагомих на це причин, а утвореного боргу по аліментах не погашав, на повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагував. ОСОБА_3 , будучи фізично здоровим, без поважних причин офіційно не працював, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався.

Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів за період часу з 01.06.2021 по 27.02.2023 не здійснив жодних проплат, що спричинило заборгованість зі сплати аліментів в користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вказаний період - 88 938 (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять вісім) гривні 75 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за 3 місяці відповідного платежу. При цьому загальна сума заборгованості становить 180 056 (сто вісімдесят тисяч п`ятдесят шість гривень) 82 копійки.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КК України.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що складений прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Встановлені на досудовому розслідуванні обставини не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява, добровільність якої підтверджена його захисником. Також обвинувачений згідний із розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду. Обвинувачений з обмеженням права на апеляційне оскарження ознайомлений.

Потерпіла у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 подала заяву, з якої вбачається, що остання також не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні та згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також у своїй заяві зазначила, що їй роз`яснене обмеження права апеляційного оскарження згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

В силу ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, ознайомившись із обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком; він являється раніше несудимим відповідно до ст. 89 КК України; за психіатричною допомогою до КНП ЛОР «Львівська клінічна психіатрична лікарня» не звертався; за місцем проживання скарг на нього не надходило, на диспансерному обліку в Наркологічному кабінеті КП «ЦМЛ «ЧМР» з приводу наркотичної залежності не знаходиться.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Матеріальної шкоди кримінальним проступком не завдано.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України у виді громадських робіт і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешти на майно в межах даного кримінального провадження не накладались.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речовий доказ - копії матеріалів виконавчого провадження №59032886, відкритого на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області №459/890/19 від 03.04.2019 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч.3 ст. 395 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1