ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/82/23 Справа № 932/7292/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, українки, громадянки України, із вищою освітою, не працюючої, заміжньої, утриманців не маючої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2022 року задоволено клопотання слідчого, про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 лютого 2023 року, з визначенням розміру застави.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що Підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою і підтверджується зібраними матеріалами, які є у клопотанні.

Зазначає, що ризики, на які посилається прокурор, є доведеними, окрім ризику, передбаченого п. 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки не зазначено, як саме підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню, та які для цього може вчинити дії.

Вказує, що враховуючи особу підозрюваної, відсутність міцних соціальних зв`язків та офіційного місця працевлаштування, можливим є застосувати до неї винятковий запобіжний захід, оскільки лише він забезпечить поведінку підозрюваної та нівелює ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

Також зазначає, що слід визначити підозрюваній заставу, однак розмір, про який просить прокурор, є завищеним, оскільки майновий стан підозрюваної незадовільний. Отже, обґрунтованим розміром застави слід вважати 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 161 040, 00 грн. Цей розмір є достатнім, і ризик втрати цієї суми застави, буде утримувати підозрювану від реалізації ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням її волі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що обраний запобіжний захід є надто суворим; слідчий суддя не дослідив жодного письмового матеріалу провадження, а в самі ухвалі не аргументував жодного свого висновку; підозрювана має постійне місце проживання, нових злочинів не вчиняла та раніше не судима.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_7 та її захисники підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали суду, є безпідставними.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочинів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є також обґрунтованими.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, у справі "Москаленко проти України", Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує

З урахування наведеного, апеляційний суд вважає, що підозрювана ОСОБА_7 , зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведення її винуватості, характеризуючі данні про її особу, яка не працює, раніше не судима, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відбування покарання у вигляді позбавлення волі, вчините інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Також, наявним є ризик незаконного впливу на свідка та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, зважаючи на встановлену КПК України процедуру отримання показань від свідків чи іншого підозрюваного.

Водночас, апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги у відповідності до ст. 178 КПК України враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою, характеризуючі данні про її особу, конкретні обставини справи, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваної.

Проте, дані характеристики підозрюваної не можуть бути визнані судом самостійною підставою для обрання їй більш м`якого запобіжного заходу та не спростовують наявність встановлених судом ризиків, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваної ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3. ОСОБА_4