печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3, при секретарі ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого в ОВС Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 18.10.2021 року у кримінальному провадженні №0000368 від 28.02.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого в ОВС Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 18.10.2021 року у кримінальному провадженні №0000368 від 28.02.2020 року.

Просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 18.10.2021 року у кримінальному провадженні №0000368 від 28.02.2020 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що оскаржувана постанова є безпідставною, формальною та немотивованою, оскільки слідчим не було надано належної оцінки усім поданим доказам.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000368 від 28.02.2020 року.

У рамках вказаного кримінального провадження 01.10.2021 року заявник ОСОБА_2 звернувся до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань із клопотанням про залучення його як потерпілого та цивільного позивача.

Постановою старшого слідчого в ОВС Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про було відмовлено у задоволенні клопотання від 18.10.2021 року про визнання потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні №0000368 від 28.02.2020 року.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим було відмовлено у визнанні потерпілим у зв`язку з тим, що слідчим не отримано достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про спричинення заявнику, якої не будь шкоди.

Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, тому скаргу слід задовольнити та скасувати постанову від 18.10.2021 року в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні.

Що стосується постанови від 18.10.2021 року щодо відмови ОСОБА_1 у визнанні цивільним позивачем у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги у цій частині, оскільки таке рішення не оскаржується у порядку ст. 303 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 55, 93, 94, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 18.10.2021 року у кримінальному провадженні №0000368 від 28.02.2020 року в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_3