Справа № 489/3749/22
кримінальне провадження
№1-кс/489/238/23
УХВАЛА

22 лютого 2023 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із вищою освітою, ФОП, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

20.12.2022, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне викрадення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До своєї протиправної діяльності ОСОБА_4 , залучив ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 20.12.2022 року ОСОБА_4 на автомобілі марки «Тесла», в ході досудового розслідування державний номер встановити не вдалось можливим, під його керуванням та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , біля 11:30, приїхали до місця мешкання ОСОБА_6 , а саме до будинку АДРЕСА_2 та залишилися в автомобілі і стали чекати поки вона вийде на вулицю. Біля 12:00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 вийшла з подвір`я свого будинку та направилась по вулиці Очаківській до зупинки громадського транспорту. Несподівано для неї під`їхав автомобіль марки «Тесла», з якого з боку водійських дверей вийшов ОСОБА_4 , а з задніх дверей незнайомий їй чоловік ОСОБА_7 . ОСОБА_6 , розуміючи те, що ОСОБА_4 фізично розвиненіший за неї та в той момент, реально сприймаючи обставини які склались, як загрозу власному життю та здоров`ю, намагалася втекти, але ОСОБА_4 наздогнав її та штовхнув, в результаті чого вона впала на землю. Нахилившись над ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , наніс їй декілька ударів кулаками в область обличчя. Надалі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , схвативши попід руки ОСОБА_6 , примусово, проти її волі, затягнули до салону автомобіля марки «Тесла», в ході досудового розслідування державний номер встановити не вдалось можливим, на заднє сидіння, порушуючи її конституційні права, свободи на недоторканність та свободу пересування. ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_7 сів у вказаний автомобіль на заднє сидіння поруч з ОСОБА_6 . Одразу, після чого, проти волі ОСОБА_6 , ОСОБА_4 повіз їх на вказаному автомобілі у невідомому для неї напрямку.

Здійснивши таким чином викрадення ОСОБА_6 , 20.12.2022 року біля 12:30, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не надалось можливим, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 повезли її на вказаному вище автомобілі під керуванням ОСОБА_4 по місту. Утримуючи ОСОБА_6 під час руху в указаному автомобілі, ставили їй різноманітні питання щодо особистого життя.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи умисно, із застосуванням погрози фізичного насильства, порушуючи гарантовані положеннями ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права і свободи ОСОБА_6 на недоторканність особи та свободу пересування, проти її волі відвезли останню на зазначеному автомобілі під керуванням ОСОБА_4 до лісового насадження, розташованого на території Миколаївської області.

Після чого, ОСОБА_4 пересів на заднє сидіння автомобіля до ОСОБА_6 , де погрожуючи застосування фізичного насильства, вимагав відповіді на свої запитання стосовно її особистого життя, а ОСОБА_7 копав яму неподалік автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 примусив ОСОБА_6 вийти з автомобілю на вулицю та зняти з себе весь одяг, принижуючи її честь та гідність, тобто завдаючи фізичних страждань. ОСОБА_6 вийшла з машини та зняла з себе верхній одяг, спідню білизну та на вимогу ОСОБА_4 склала його до багажнику автомобіля. Після чого, ОСОБА_4 повернув ОСОБА_6 її сумку та мобільний телефон і наказав йти геть, а сам з ОСОБА_7 сів до автомобіля та поїхали, залишивши ОСОБА_6 на вулиці без одягу на території лісового насадження, розташованого на території Миколаївської області.

26.12.2022 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.12.2022 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 23.02.2023 включно.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10.01.2023 ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва скасовано, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в період часу з 22:00 до 06:00 до 23.02.2023 включно.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту підозрюваному в межах строку досудового розслідування до 23.03.2023 з підстав того, що ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків, не зменшилися, а закінчити досудове розслідування до спливу дії попередньої ухвали суду не є можливим.

Вислухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, згідно ч.6 ст.181 КПК України, строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, за обставин не зменшення заявлених ризиків та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

При цьому, прокурором доведено, що ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків, для запобігання яких був застосований запобіжний захід, не зменшилися та продовжують існувати. Обставини існування вказаних ризиків були встановлені і ухвалою Миколаївського апеляційного суду.

При цьому суд враховує обставини вчинення нетяжкого злочину щодо особи, наявність соціальних зв`язків, які не стримали від останнього від протиправної поведінки. Вказані обставини, з урахуванням ризиків та тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Наявність комендантської години в м. Миколаєві не може ототожнюватись із запобіжним заходом (нічний домашній арешт), оскільки вказані заходи мають різні процесуальні наслідки їх порушення.

Також прокурором доведено, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали неможливо, оскільки необхідно виконати ряд слідчих дій, а тому вважаю необхідним продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 181, 196, 199, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 по 06:00 до 23.03.2023 включно, із продовженням обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за відповідним викликом;

- утриматись від спілкування зі свідками, з потерпілою та іншим підозрюваним у кримінальному провадженні № 0001425.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення умов домашнього арешту до нього буде застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, захиснику та направити до органів поліції.

Ухвала, органами поліції підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя