Справа № 369/9999/22
Провадження №1-кп/369/2040/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5
за участю обвинуваченого ОСОБА_6
за участю перекладача ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина російської федерації, уродженця м. Київ, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
встановив:
12 жовтня 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник не заперечували, щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду. В той же час, обвинувачений під час підготовчого судового засідання повідомив, що обвинувальний акт вручений йому на українській мові, без перекладу на російську мову, у зв`язку із чим він повністю не розуміє суть пред`явленого йому обвинувачення.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акту, що є межами судового розгляду.

Так, обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він придбав та зберігав бойові припаси, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006 року в справі "І.Н. та інші проти Австрії").

Стаття 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права зазначає, що кожен має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому кримінального обвинувачення бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому обвинувачення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 63 Конституції України, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 42 КПК України, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення.

Відповідно до ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою право користуватись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ці вимоги закону слідчим під час досудового розслідування та при складанні, а прокурором при затвердженні, обвинувального акту не дотримані.

У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 за національністю - росіянин, громадянин російської федерації, українську мову повною мірою не розуміє, в той же час, всі процесуальні документи надані до суду складені українською мовою, під час досудового розслідування перекладач не залучався.

Зокрема, обвинувальний акт не перекладений на мову, яка є зрозумілою для ОСОБА_6 , а саме російську, що порушує його право на належний захист від пред`явленого звинувачення та роз`яснення обвинуваченому його суті.

На думку суду, вищенаведені обставини суттєво порушують право ОСОБА_6 на захист та можливість обрати відповідні засоби захисту від пред`явленого йому обвинувачення, що свідчить про порушення вимог КПК України, а тому, суд приходить до висновку про необхідність повернення на підставі ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 29, 42, 110, 291, 314-315, 372, 376 КПК України, суд
ухвалив:
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002595 від 19.08.2022 повернути прокурору Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1