Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/110/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олевськ кримінальне провадження № 0000001 від 01.01.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жубровичі, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працює за наймом, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
09.06.2022 року вироком Олевського районного суду Житомирської області за ч.3 ст. 185,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки,
11.07.2022 року вироком Олевського районного суду Житомирської області за ч.3 ст. 185,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки,
11.07.2022 року вироком Олевського районного суду Житомирської області за ч.3 ст. 185,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Жубровичі, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працює за наймом, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
06.03.2019 року за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, 71 КК України за вироком Олевського районного суду Житомирської області до міри покарання у вигляді 3 роки 1 місяць позбавлення волі,
20.05.2021 року вироком Олевського районного суду Житомирської області за ч.3 ст. 185,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
24.12.2020 року близько 16 год. ОСОБА_4 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 , та в ході розмови останні домовились піти викрасти будь-які речі із домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у вказаному домоволодінні протягом тривалого часу ніхто не проживає. Того ж дня, близько 17 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, прийшли до домоволодіння АДРЕСА_3 . Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , переконавшись, що у будинку нікого не має та за їхніми діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, відкривши дерев`яну хвіртку - зайшли на територію домоволодіння. Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 , взяв металевий прут, що лежав на землі, підійшов до вхідних дверей будинку та за допомогою нього відірвав металеву скобу, на якій знаходився навісний металевий замок на вхідних дверях будинку, після чого підійшов до будівлі літньої кухні та за допомогою вказаного металевого прута відірвав металеву скобу, на якій знаходився навісний металевий замок на вхідних дверях, та ОСОБА_4 зайшов до приміщення літньої кухні. Після чого ОСОБА_4 вийшов із приміщення літньої кухні та підійшов до вхідних дверей гаражного приміщення та за допомогою власної фізичної сили відірвав скобу навісного замка, таким чином - незаконно проник в середину гаражного приміщення, звідки таємно викрав велосипед марки «Rixe» червоного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 , вартістю відповідно до автотоварознавчої експертизи з оцінки колісного транспортного засобу №021/004 від 05.01.2021 - 2802 гривені 00 копійок.
В той час ОСОБА_5 незаконно проник до будинку, звідки таємно викрав велосипед марки «Україна» синього кольору, який знаходився у кімнаті прихожої та належить потерпілій ОСОБА_6 , вартістю відповідно до автотоварознавчої експертизи з оцінки колісного транспортного засобу №021/003 від 05.01.2021 - 992 гривні 01 копійка.
В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після вчинення крадіжки з велосипедами вийшли з території домоволодіння та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд. В результаті вище вказаного кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріального збитку на загальну суму 3794 гривні 01 копійка.

Крім того, 27.12.2020 близько 20 год. ОСОБА_4 , проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_4 , власником якого являється ОСОБА_7 , побачив на подвір`ї зазначеного домоволодіння велосипед марки «Україна» червоного кольору. В цей час і день у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення вищезазначеного чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу через відкриту хвіртку зайшов на подвір`я зазначеного домоволодіння, звідки таємно викрав велосипед марки «Україна» червоного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_7 , вартістю відповідно до автотоварознавчої експертизи з оцінки колісного транспортного засобу №021/005 від 05.01.2021 - 1612 гривень 00 копійок.
В подальшому ОСОБА_4 після вчинення крадіжки з велосипедом марки «Україна» червоного кольору вийшов з території домоволодіння та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд. В результаті вище вказаного кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріального збитку на суму 1612 гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив факт і обставини вчинення злочину, як це вказано в обвинувальному акті, не заперечував проти розгляду справи у порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив факт і обставини вчинення злочину, як це вказано в обвинувальному акті, не заперечував проти розгляду справи у порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України.
З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне, повторне, за попередньою змовою групою осіб, викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення; за ч.2 ст.185 КК України, як таємне, повторне, викрадення чужого майна (крадіжка).
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне, повторне, за попередньою змовою групою осіб, викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, та вчиненого обвинуваченим злочину за ч.2 ст. 185 К України, який є нетяжким злочином, дані про обвинуваченого - який працює за наймом, за місцем проживання обвинувачений характеризується незадовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий за корисливі злочини, матеріального збитку від дій обвинуваченого не настало, і вилучене майно повернуто потерпілій; разом з тим, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому, та відсутність обставин, які обтяжують покарання - суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів необхідно застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та слід призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.
При призначенні ОСОБА_4 покарання за вчинення кількох злочинів необхідно врахувати п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де визначено, що у разі коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання покарань не допускаються. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.
За таких умов положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання ОСОБА_4 з урахуванням попередніх вироків від 09.06.2022 року, 11.07.2022 року, 11.07.2022 року не застосовуються, а кожен вирок попередній, за яким ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням та новий, за яким йому буде призначено покарання, що належить відбувати реально, будуть виконуватись самостійно.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про обвинуваченого - який працює за наймом, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, збитки від злочину відшкодовано, і вилучене майно повернуто потерпілому; разом з тим, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обвинувачений бажає стати на шлях виправлення; а також відсутність обставин, які обтяжують покарання - суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75,76 КК України. Суд вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, тим більше, що обвинувачений діяв під випливом ОСОБА_4 .
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинення злочину від 24.12.2020 року, суд застосовує кримінально-правові норми, передбачені ч.4 ст.ст. 70,75 КК України та враховує ту обставину, що ОСОБА_5 засуджений вироком Олевського районного суду Житомирської області від 20.05.2021 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців, тобто злочин, вчинений до ухвалення попереднього вироку. За попереднім вироком Олевського районного суду Житомирської області від 20.05.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано звільнення від відбування покарання з випробувальнням з іспитовим строком. Призначаючи покарання у даному разі, суд враховує ту обставину, що обвинувачений вчинив злочин до ухвалення вироку в першій справі, та можливість звільнення з випробуванням з іспитовим строком, застосовуючи остаточне покарання згідно ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувавши покарання, що не відбуте за вироком Олевського районного суду від 20.05.2021 року та визначаючи іспитовий строк у порядку та в межах ст.75 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Арешт на майно обвинувачених не накладався. Витрати на проведення експертиз відсутні.
Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 становить 3794 гривні 01 копійка, яка відшкодована повністю. Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 , становить 1612 гривень 00 копійок, яка відшкодована повністю.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Крім того, суд вважає, що в даному випадку наявні підстави щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватись від суду або учинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 177, 179, 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
При цьому вирок Олевського районного суду Житомирської області від 09.06.2022 року (справа №287/305/22), яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України; вирок Олевського районного суду Житомирської області від 11.07.2022 року (справа №287/814/22), яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України; вирок Олевського районного суду Житомирської області від 11.07.2022 року (справа №287/460/21), яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України, - виконувати самостійно.
Обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання.
У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України до набрання вироком законної сили покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.
Початок строку відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі відраховувати з дня його фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України визначити покарання ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень та зарахувати покарання, що не відбуте за вироком Олевського райсуду Житомирської області від 20.05.2021 року, та остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі:
- велосипед марки «Україна» червоного кольору - передати потерпілій ОСОБА_7 , у якої дане майно і знаходиться на зберіганні.
- велосипед марки «Ріксе» червоного кольору та велосипед марки «Україна» синього кольору - передати потерпілій ОСОБА_6 , у якого дане майно і знаходиться на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського Апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1