ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/227/17

Провадження № 1-кп/486/4/2023

08 березня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 24.01.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, що має середню освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.11.2022 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2017 року близько 13:30 год. ОСОБА_7 прийшов до четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де в одній з квартир мешкає його брат. Зайшовши в приміщення під`їзду, на першому поверсі, він помітив раніше не знайому йому ОСОБА_8 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_3 вказаного будинку, яка вийшла зі своєї квартири, що розташована на першому поверсі будинку та вийшла з будинку, при цьому не зачинила двері своєї квартири. У цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на проникнення до вказаної квартири та вчинення крадіжки з неї. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, ОСОБА_7 , впевнившись в тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, підійшов до вхідних дверей вказаної квартири та відчинивши їх помітив, що на трюмо, що розташоване в коридорі вказаної квартири, знаходиться чоловіча барсетка " ОСОБА_9 ". Він проник в приміщення даної квартири та взяв барсетку, після чого одразу покинув приміщення вказаної квартири. Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 направився до свого будинку, де в під`їзді будинку оглянув вміст барсетки та виявив там банківські документи та картки, а також мобільний телефон "НОКІА 2720а-2" ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора "Київстар" НОМЕР_2 . Після цього ОСОБА_7 дістав з мобільного телефону сім-карту мобільного оператора та разом з банківськими документами та картками викинув в сміттєпровід, а мобільним телефоном та чоловічою барсеткою "BOLUMAS", які належать ОСОБА_10 , розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на суму 1120,00 грн..

Своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та відмовляється від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі у зв`язку зі станом здоров`я, жодних претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_7 , не має.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Вартість викраденого майна підтверджується звітом про незалежну оцінку майна від 13.02.2017 року.

У розумінні ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує висновки досудової доповіді органу пробації, в якій зазначено, що у обвинуваченого середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Вирішуючи питання про покарання ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.3 ст. 185 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, визнання вини обвинуваченим, щире каяття, особу останнього, який на обліку у лікаря-психіарта та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 08.11.2022 року вироком Заводського районного суду м. Миколаєва.

Враховуючи вищезазначене, правову позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання пов`язане з позбавлення волі, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення останньому покарання пов`язаного з позбавленням волі, оскільки ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, продовжив злочинну діяльність та на переконання суду є особою, небезпечною для суспільства.

На думку суду необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання саме у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.11.2022 року та шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання - 05 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання рахувати з 06.12.2022 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

- мобільний телефон марки "NОКІА 2720а-2", ІМЕІ НОМЕР_1 та чоловічу барсетку чорного кольору "BOLUMAS", які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 , залишити останньому.

З підстав передбачених ч.2 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1