ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/3079/22 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/720/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого підозрюваного ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Валках справу з апеляційною скаргою захисника підозрюваного на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 11 2022 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 листопада 2022 року задоволено клопотання старшого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000086 від 29.09.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.111-2 КК України.
Згідно ухвали застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів - до 08 січня 2023 року включно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та визначити розмір застави, а також визнати затримання ОСОБА_7 незаконним відповідно до протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на те, що затримання його підзахисного є незаконним, воно проведене з порушеннями норм кримінально-процесуального законодавства, про що він за погодженням з підозрюваним ОСОБА_7 до початку розгляду судом першої інстанції клопотання, у судовому засіданні подавав скаргу на його незаконне затримання, але ухвала суду першої інстанції не містить будь-яких посилань щодо розгляду вказаної скарги по її суті або про залишення вказаної скарги без розгляду, або відмову в її задоволенні. Також, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції під час постановлення ухвали від 11.11.2022 року були застосовані документи, які відсутні в матеріалах справи та не були предметом дослідження під час судового розгляду, а саме: постанова про призначення групи прокурорів по кримінальному провадженню №0000086 від 29.09.2022 року. Адвокат також посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підозрюваного підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.
Прокурор вважала ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просила залишити вимоги апеляційної скарги захисника підозрюваного без задоволення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги, не з`явилися, будь-яких заяв, які б свідчили про неможливість розгляду справи не надходило.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000086 від 29.09.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-2 та ч.1 ст.111-1 КК України.
10.11.2022 о 15 год. 35 хв. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
06.10.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, тобто у колабораційній діяльності, а саме публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України.
10.11.2022 ОСОБА_7 згідно вимог ст.ст.42, 276-278 КПК України повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-2 КК України, у пособництві державі агресору, тобто в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди України шляхом: підтримки рішення окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.
11.11.2022 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання від старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме відомостями, що містяться у: показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_17 та інших свідків, допитаних в ході досудового слідства; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , вилученими в ході проведення обшуку документами та постановою про визнання їх речовими доказами; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 в, вилученими в ході проведення обшуку предметами і документами та постановою про визнання їх речовими доказами.

Враховуючи, що з урахуванням обставин по справі, кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , а саме за ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.111-2 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком та особливо тяжким злочином, за останній законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
При постановленні ухвали, слідчий суддя не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при застосуванні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.111-2 КК України, тобто колабораційна діяльність та пособництво державі-агресору, що виключає можливість застосування до підозрюваного застави.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.1 ст.111-1 та ч.1 ст.111-2 КК України.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 , сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Докази, що надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, є ймовірність того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним злочинів, передбачених ч.1 ст.111-1 та ч.1 ст.111-2 КК України.
Мотиви постановленого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджується і апеляційний суд.
Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. ст.177, 178 КПК України, наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень та також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливти на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Щодо посилання захисника підозрюваного на незаконність затримання ОСОБА_7 , яке проведене з порушеннями норм кримінально-процесуального законодавства, то судом першої інстанції було встановлено та зазначено, що рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що впливають (можуть бути пов`язані) із прийняттям відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. На переконання слідчого судді суду першої інстанції, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні суду першої інстанції були наведені достатні відомості про обставини вчинення дій, кваліфікованих за вказаними вище статтями КК, які в сукупності з дослідженими матеріалами у судовому засіданні та наданими сторонами поясненнями дають підстави для висновку, що мали місце події, про які зазначається у цьому клопотанні, тобто кримінальні правопорушення могли бути вчинені з описаних у клопотанні обставин. На підтвердження можливого вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень стороною обвинувачення надано матеріали, достатні для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції під час постановлення ухвали від 11.11.2022 року були застосовані документи, які відсутні в матеріалах справи та не були предметом дослідження під час судового розгляду, а саме: постанова про призначення групи прокурорів по кримінальному провадженню № 0000086 від 29.09.2022 року, спростовуються тим, що згідно постанови прокурора Новобаварської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 10.11.2022 матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000086 від 29.09.2022 за ч.1 ст.111-1 КК України, №0000101 від 31.10.2022 за ч.6 ст.111-1 КК України та № 0000102 від 31.10.2022 за ч.1 ст.111-2 КК України об`єднано в одне провадження за №0000086 від 29.09.2022 за ч.1 ст.111-1, ч.6 ст.111-1, ч.1 ст.111-2 КК України за СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області. Прокурором в судовому засіданні в суді першої інстанції було надано постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000086 від 29.09.2022, згідно до якої до складу групи прокурорів входить прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , що було розглянуто та досліджено слідчим суддею.
З огляду на викладене, доводи захисника є безпідставними, бо вказана постанова була досліджена під час судового розгляду судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судом, після отримання пояснень прокурора, вивчення матеріалів, які долучені до клопотання, встановлено, що слідством доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.1 ст.111-1 та ч.1 ст.111-2 КК України.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від ЗО серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу) кримінального розслідування».
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).
Доводи сторони захисту стосовно не доведення наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спростовуються матеріалам кримінального провадження, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого рішення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що підозрюваний раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога/психіатра не перебуває, одружений, на його утриманні знаходяться дружина, двоє синів та донька - не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків та не будуть ефективними для досягнення завдань, передбачених ст.2 КПК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.
Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 11 2022 рокупро застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 08 01 2023 року включно, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

_____________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4