Справа № 1-кп/593/31/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2023 р.

. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережанах Тернопільської області кримінальне провадження, внесене 02.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,гр. Російської Федерації, уродженця с.Поручин, Бережанського району, Тернопільської області, одруженого, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя: АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 вересня 2022 року у ОСОБА_5 який, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes- Benz 207», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками Управління служби безпеки України в Тернопільській області, під час перевірки документів, виник умисел, спрямований на використання, а саме пред`явлення на законну вимогу працівникам Служби безпеки України, завідомо підробленого посвідчення водія.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 02 вересня 2022 року, перебуваючи по вул. Лепкого в м. Бережани, Бережанської територіальної громади, Тернопільського району, Тернопільської області, ОСОБА_5 , будучи зупиненим працівниками Управління служби безпеки України в Тернопільській області, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 207», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час перевірки документів працівниками Управління служби безпеки України в Тернопільській області, на місці події, на законну вимогу останніх, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що посвідчення водія є завідомо підробленим, діючи умисно, шляхом використання, пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , видане 05.11.2018 року ГИБДД 4701 (GIBBD4701) терміном дії до 05.11.2028 року, номер НОМЕР_2 .

Окрім цього в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що згідно інформації з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, в період з 02.01.2018 по теперішній час (станом на 16:28 02.01.2023) не перетинав державний кордон України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією. А також, за результатами судової технічної експертизи документів стало відомо, що бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , видане 05.11.2018 року ГИБДД 4701 (GIBDD 4701) терміном дії до 05.11.2028 року, номер посвідчення НОМЕР_2 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія Російської Федерації, який знаходиться в офіційному обігу на території країни виробника.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

У підготовчому судовому засіданні прокурором та обвинуваченим було надано суду угоду про визнання винуватості, укладену 01 лютого 2023 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000131, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2023 року та обвинуваченим у цьому провадженні.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.358 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 , у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 за скоєний кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнав повністю та просить суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заявив, що не заперечує проти укладення такої угоди і вважає, що таку угоду слід затвердити.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

ч.5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Крім цього, ОСОБА_5 погодився з прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у виді сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680(шістсот вісімдесять грн. штрафу в дохід держави.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди, за змістом, вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повного розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та істинності а також відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку. Обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , суд під розписку, відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального проступку та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 01 лютого 2023 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури, Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді шістсот вісімдесять грн. штрафу в дохід держави.

Стягнути з засудженого ОСОБА_9 в користь НДЕКЦ в Тернопільській області 1887,80 грн. витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Речовий доказ: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , видане 05.11.2018 року ГИБДД 4701 (GIBBD4701) терміном дії до 05.11.2028 року, номер НОМЕР_2 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження знищити.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1