КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000798 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Суд визнав доведеним, що22.05.2022 близько 17 години ОСОБА_7 у дворі свого будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , _________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/2877/2022 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч. 3 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_1

побачив поліетиленовий пакет, у якому знаходився поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною. Оскільки ОСОБА_7 раніше вживав наркотичні засоби, тому відразу усвідомив, що вмістом вказаного поліетиленового пакету є психотропна речовина - амфетамін. Відразу після цього ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою незаконного придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, поклав вказаний поліетиленовий пакет до поясної сумки, яка була на ньому в той день, та почав її зберігати при собі.

В той же день приблизно о 18 годині 50 хвилин, продовжуючи незаконно зберігати при собі психотропну речовину - амфетамін для власного вживання без мети збуту, ОСОБА_7 знаходився біля дороги за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 16, де був зупинений працівниками патрульної поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених в обігу засобів чи речовин ОСОБА_7 повідомив, що у його поясній сумці, яка знаходиться на ньому, він незаконно зберігає порошкоподібну речовину - амфетамін для власного вживання без мети збуту. Після цього на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, після приїзду якої цього ж дня, тобто 22.05.2022, за адресою: АДРЕСА_3 , у присутності двох понятих, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_7 , було вилучено поліетиленовий пакет, у якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору із вмістом у ній психотропної речовини - амфетамін, маса в речовині якого становить 22,56 г, що, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць, невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу», становить особливо великі розміри.

На вказаний вирок суду прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність винуватості та кваліфікацію дій ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , віднесено до категорії тяжких злочинів, що характеризується значною суспільною небезпечністю, оскільки при його вчиненні ОСОБА_7 не приховував свого наміру протиправно придбати психотропну речовину, обіг якої незаконний та заборонений законом.

При цьому, судом не враховано те, що метою вчинення ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення, слугувало бажання, всупереч уставленим нормам вимог Закону України №60/95 від 15.12.1995 «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та прямо ігноруючи наслідок настання кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення у виді позбавлення волі до 8 років, незаконно умисно придбати та зберігати психотропну речовину - амфетамін в особливо великих розмірах для власного вживання без мети збуту.

Крім того, особа обвинуваченого, як самостійна підстава призначення покарання, має оцінюватись судом перш за все з точки зору можливості досягнення таким покаранням, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, загальної мети, а дані, котрі характеризують особу ОСОБА_7 , зібрані під час досудового розслідування та судового слідства, не дозволяють суду зробити обґрунтований висновок, що призначене йому покарання буде необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, оскільки вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення з прямим умислом, так як він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

За таких обставин, вважає, що судом не надано належної оцінки ступеню суспільної небезпеки, яку несе в собі ОСОБА_7 , особливостям та обставинам вчинення вказаного кримінального правопорушення та не враховано цього при призначенні останньому міри покарання. Тому призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку є надто м`яким та недостатнім для його виправлення, не відповідає вимогам закону, що сприяло ухваленню вироку, який не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, оскільки за своїм видом є явно несправедливим внаслідок м`якості.

Захисник ОСОБА_6 у запереченнях на апеляційну скаргу прокурора у провадженні, вважаючи її необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 проти її задоволення, дослідивши за клопотанням прокурора матеріали провадження, що характеризують особу обвинуваченого, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому висновки судупершої інстанції, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту в особливо великих розмірах, що відповідає юридичній кваліфікації діянняч. 3 ст. 309 КК України,колегія суддів не переглядає, оскільки вони ніким із учасників судового провадження не оспорюються. При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Міра покарання призначена обвинуваченому ОСОБА_9 відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Так, з мотивувальної частини вироку вбачається, що при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття і наявність неповнолітніх дітей, та відсутність обставин, які його обтяжують.

Саме на цих підставах суд, за змістом судового рішення, хоча й визнав за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених для даного виду покарання санкцією частини статті, але визнав також і за можливе звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку, протягом якого буде здійснюватись контроль за його поведінкою.

З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, та тих даних про його особу, які були досліджені і під час апеляційного розгляду та свідчать про те, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштований в ПП «ДОМЕН-АГРО» підсобним робітником з 01.12.2020 року, де працює і по теперішній час, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, але після звільнення з-під варти добровільно звернувся до лікувального закладу та, відповідно до довідки № 751812 від 08.06.2022 року Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія», перебуває на лікуванні з 07.06.2022 в режимі денного стаціонару з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання стимуляторів. Вживання зі шкідливими наслідками.», а також того, що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружину, яка хворіє на онкологічну хворобу, та матір, яка є пенсіонеркою, щиро розкаявся у вчиненому, і обставини, які обтяжують його покарання, відсутні.

Зазначені обставини та дані про особу ОСОБА_7 , щодо якого також і відсутні дані, які б вказували на його неналежну поведінку та притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності від часу вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, а висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачений може бути виправлений без ізоляції від суспільства, у зв`язку з цим, правильними.

Твердження ж прокурора про необхідність призначення обвинуваченому покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 309 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, яке він має відбувати реально, з урахуванням того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , віднесено до категорії тяжких злочинів, що характеризується значною суспільною небезпечністю, оскільки при його вчиненні ОСОБА_7 не приховував свого наміру протиправно придбати та зберігати психотропну речовину в особливо великих розмірах для власного вживання без мети збуту, обіг якої незаконний та заборонений законом, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки всі ці обставини не лише знайшли своє відображення в кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 309 КК України за відповідними кваліфікуючими ознаками, але й були належним чином враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання та прийнятті рішення про можливість звільнення його від відбування цього покарання з випробуванням, яке, всупереч тверджень апелянта, суд належним чином мотивував, оцінивши вищезазначене в сукупності з іншими даними про особу винного та фактичними обставинами вчиненого ним злочину.

Інших доводів в обґрунтування необхідності призначення обвинуваченому покарання без застосування ст. 75 КК України прокурор в апеляційній скарзі не навів.

Враховуючи всі вказані вище обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення, та вмотивовано на підставі ст. 75 КК України звільнив його від відбування призначеного покарання з випробуванням, так як його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а тому доводи прокурора про безпідставне застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України є необґрунтованими і належно не мотивованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора у провадженні задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2022 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3