Провадження № 1-кс/344/5155/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001662 від 06.10.2022, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0001662 від 06.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Встановлено, що ОСОБА_4 , в період дії на території України воєнного стану, який введено згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 23.05.2022), 05.10.2022 близько 06 год 40 хв зайшов до приміщення магазину «АТБ-Маркет», який розташований за адресою вул. Набережна, 32 у м. Івано-Франківську.

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 , підійшов до торгово-виставкових стелажів, на полицях яких помітив м`ясні вироби, після чого в останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, перебуваючи у приміщенні супермаркету та реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою незаконного збагачення, вважаючи, що за його діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного заволодіння майном, не спостерігає, таємно викрав з торгово-виставкових стелажів наступні товарно-матеріальні цінності: курячий рулет, вагою 264 гр, вартістю без ПДВ 232, 90 гривень, та крильця курячі вагою 1.100 кг, вартістю без ПДВ 205, 88 грн, які заховав у свій наплічний рюкзак та направився до касової зони, де, продовжуючи приховувати від працівників магазину викрадений товар, таємно викрав пачку сигарет марки «Winston XS Blue» вартістю без ПДВ 49, 68 грн, після чого вийшов із приміщення магазину.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет», () майнову шкоду на загальну суму 500, 90 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_4 , в період дії на території України воєнного стану, який введено згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 23.05.2022), 04.11.2022 близько 19 год 10 хв зайшов до приміщення магазину «Сім-23», який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 , підійшов до торгово-виставкових стелажів, на полицях яких помітив солодощі, після чого в останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, перебуваючи у приміщенні магазину та реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою незаконного збагачення, вважаючи, що за його діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного заволодіння майном, не спостерігає, таємно викрав з торгово-виставкових стелажів наступні товарно-матеріальні цінності: 3 (три) упаковки із Шоколадом «Мілка» молочний з начинкою чізкейк полун і печиво Монделіс 300г, вартістю без ПДВ 108,56 гривень кожна, які заховав у свою сумку та направився до касової зони, де, продовжуючи приховувати від працівників магазину викрадений товар вийшов із приміщення магазину.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Клевер Сторс», () майнову шкоду на загальну суму 325, 68 гривень.

Продовжуючи свою незаконну діяльність, ОСОБА_4 , в період дії на території України воєнного стану, який введено згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 23.05.2022) 10.11.2022 близько 19 год 40 хв зайшов до приміщення магазину «Сім-23», який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 , підійшов до торгово-виставкових стелажів, на полицях яких помітив солодощі, після чого в останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою незаконного збагачення, вважаючи, що за його діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного заволодіння майном, не спостерігає, таємно викрав з торгово-виставкових стелажів наступні товарно-матеріальні цінності: 3 (три) упаковки із Шоколадом «Мілка» молочний з начинкою чізкейк полун і печиво Монделіс 300г, вартістю без ПДВ 108,56 гривень кожна, які заховав у свою сумку та направився до касової зони, де, продовжуючи приховувати від працівників магазину викрадений товар вийшов із приміщення магазину.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Клевер Сторс», () майнову шкоду на загальну суму 325, 68 гривень.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель та зареєстрований АДРЕСА_2 , українць, громадянин України, не одружений, не працюючий, з середньою освітою, раніше судимий: 12.08.2021 року вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт; 16.02.2022 року вироком Івано-Франківського міського суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць; 20.05.2022 року вироком Івано-Франківського міського суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

Причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме відомостями, які містяться в протоколі допиту представника потерпілого,протоколах оглядів відеозаписів протоколі допиту свідків та протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідками, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_4 25.11.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років та він усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину;

-п. 3 - незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомо їхні анкетні дані та місце їхнього проживання;

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній ніде офіційно не працює, джерело доходу невідоме та в подальшому може займатися злочинною діяльністю.

Враховуючи вище наведені ризики, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, неможливе.

Застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також неможливо, оскільки він не працює, не має постійного джерела доходів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний просив застосувати щодо нього домашній арешт у нічний період доби.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 25.11.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколі допиту представника потерпілого,протоколах оглядів відеозаписів протоколі допиту свідків та протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідками, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання, раніше судимий.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи, що підозрюваний проживає один та йому необхідно самостійно забезпечувати себе речами першої необхідності, обставини вчиненого кримінального правопорушення та те, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням доведених ризиків та даних про особу підозрюваного, клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 22:00 год. по 07:00 год. залишати житло та покладення на нього додаткових обов`язків в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період з 22.00 год. до 07.00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді діє до 26 грудня 2022 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1