Справа 363/2891/16-к Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1857/2023 Доповідач в 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 29 листопада 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 29 листопада 2021 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.07.2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

засуджено за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років;

на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.07.2015 року, остаточне покарання ОСОБА_9 визначене у виді позбавлення волі строком на 14 років;

на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), ОСОБА_9 зараховано у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 09.03.2016 року до дня набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_9 , 07 березня 2016 року, приблизно об 11 годині, разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись у дачному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де, на ґрунті неприязних відносин між ОСОБА_9 і особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження з однієї сторони та ОСОБА_11 з іншої сторони, виник єдиний злочинний протиправний умисел та пов`язана із ним мовчазна змова, спрямована на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 . З метою реалізації єдиного спільного умислу на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , під час словесної суперечки ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, кулаком наніс ОСОБА_11 близько 3-4 ударів в область обличчя та три удари ліктем руки в область голови, а, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи узгоджено, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , розуміючи протиправні наміри останнього, фактично надавши мовчазну згоду в реалізації злочинного наміру не припиняючи протиправні насильницькі дії ОСОБА_9 , добровільно приєднався до вчинення спільних протиправних дій відносно потерпілого ОСОБА_11 та з метою вбивства потерпілого, спільно з ОСОБА_9 ударив потерпілого головою об віконне скло, яке розбилося, після чого спільно з ОСОБА_9 почав наносити численні удари скляними пляшками з-під алкогольних напоїв в область голови та обличчя ОСОБА_11 . В цей час ОСОБА_9 пішов у ванну кімнату змити з обличчя та одягу кров потерпілого, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не припиняючи злочинні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_11 , з метою доведення спільного злочинного наміру до кінця, умисно, з метою вбивства потерпілого взяв у будинку кухонний ніж, яким спричинив два колото-різані поранення в область шиї, які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_11 . Вийшовши із ванної кімнати ОСОБА_9 , діючи узгоджено з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на вимогу останнього довести спільні злочинні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_11 до кінця, взяв кухонний ніж та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, умисно, спричинив потерпілому одне колото-різане поранення в область шиї ОСОБА_11 , яке перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого. Від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді множинних поранень шиї та голови з пошкодженням сосудів шиї і розвитком крововтрати ОСОБА_11 помер на місці скоєння злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 вказав на некоректність пред`явленого йому обвинувачення як організатору вбивства без урахування протиправної поведінки потерпілого. Просив скасувати вирок місцевого суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. На переконання апелянта формулювання обвинувачення визнане судом доведеним ґрунтується на припущеннях. Показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які суд використав у якості доказу вину ОСОБА_14 , на думку захисника є неналежними доказами, оскільки вказані свідки не були очевидцями події. Крім цього, захисник звернула увагу на показання свідка ОСОБА_12 , яка була залучена у якості понятої під час огляду домоволодіння на місці події та яка у порушення вимог ч.7 ст.223 КПК України до будинку не заходила у зв`язку із чим не приймала безпосередньої участі під час огляду житла ОСОБА_11 . Вказаним обставинам суд першої інстанції належної правової оцінки не надав та безпідставно визнав протокол огляду від 08.03.2016 року у якості допустимого доказу. Крім цього, на думку захисника суд безпідставно визнано неналежним доказом протокол впізнання за участі свідка ОСОБА_12 , яка не впізнала ОСОБА_9 серед пред`явлених осіб особу чоловічої статі, яку бачила у день події. Показання потерпілого ОСОБА_15 , які суд використав у якості доказу захисник вважала необґрунтованим, оскільки ці показання є показаннями з чужих слів - продавця магазину, які не були безпосередньо досліджені судом. Апелянт не погодилася із висновком суду в частині визнання слідчого експерименту від 16.03.2016 року проведеного за участю ОСОБА_9 у якості допустимого доказу, оскільки вказана слідча дія проводилася у домоволодінні та не була санкціонована ухвалою слідчого судді або проведена з дозволу власника майна. Окрім цього, захисник звернула увагу на некоректність пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, зокрема в частині нанесення потерпілому 3-4 ударів в область обличчя, з якими обвинувачення пов`язувало наявність умислу на протиправне заподіяння смерті потерпілому, а не щодо заподіяння тілесних ушкоджень. Обвинувачений ОСОБА_9 заперечує наявність у нього умислу на вбивство потерпілого та попередньої змови на вбивство спільно з ОСОБА_16 зокрема. Апелянт звернула увагу і на те, що за версією обвинувачення потерпілому було спричинено загалом 3 колото різаних поранення в області шиї, однак висновок судово-медичної експертизи від 01.06.2016 року містить опис лише двох таких ран. Крім цього, суд у мотивувальній частині вироку описуючи висновки вказаної експертизи допустився формулювань, які у самому висновку не містяться, надав їм невірну оцінку та помилково поклав його в основу вироку. Просила вирок скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

У судовому засіданні 13.02.2023 року обвинувачений ОСОБА_9 відмовився від поданої ним апеляційної скарги та від апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 . При цьому, просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону від 26.11.2015 року, з 09.03.2016 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника та прокурора, які не заперечували проти закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою обвинуваченого від апеляційних скарг, поданих в його інтересах, перевіривши апеляційні скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 403 КПК України, у зв`язку з відмовою обвинуваченого від апеляційних скарг та відсутністю апеляційних скарг від інших учасників судового розгляду, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 29 листопада 2021 року - закрити у зв`язку з відмовою від апеляційних скарг.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, ОСОБА_9 зарахувати у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 09.03.2016 року по 13.02.2023 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_9 протягом того ж часу із моменту вручення йому копії даної ухвали.

СУДДІ

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4