22.12.2022
Справа № 642/1693/22
Провадження №1-кп/642/942/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заву захисника ОСОБА_14 про відвід прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за ч.4 ст. 187, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_10 за ч.4 ст. 296 КК України, ОСОБА_16 за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, ОСОБА_17 за ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_18 за ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст. 296 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 перебуває клопотання слідчого, погоджене з заступником прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_19 щодо продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001012. Процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Новобаварської окружної прокуратури м.Харків на чолі з прокурором ОСОБА_4 .

В зазначеному кримінальному провадженні про підозру у вчиненні злочинів повідомлено ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

В ході судового розгляду вищезазначеного клопотання слідчого 14.12.2022 захисником підозрюваного ОСОБА_10 - ОСОБА_23 був заявлений відвід групі прокурорів Новобаварської окружної прокуратури на чолі з прокурором ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001012, мотивуючи його тим, що підозрюваний ОСОБА_10 є військовослужбовцем роти вогневої підтримки НОМЕР_1 окремого батальйону НОМЕР_2 бригади ТРО ЗСУ, де обіймає посаду снайпера, про що достовірно відомо органу досудового розслідування. Незважаючи на це ОСОБА_10 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину від 13.10.2022, погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 .

Всупереч наказу Офісу генерального прокурора № 370 від 22.11.2021 про підозру, як військовослужбовцю, повідомлено письмово за погодженням з прокурором спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері повідомлено не було, а отже він процесуального статусу підозрюваного не набув. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням продовжує здійснюватися групою прокурорів Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова на чолі з ОСОБА_4 . При цьому дана прокурор повинна бути також обізнана й з наказом Офісу Генерального прокурора України №309 від 30.09.2021 « Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні». Відповідно до підпункту 3 пункту 7 цього наказу якого також передбачено, що з урахуванням спеціалізації, визначеної наказами Генерального прокурора, нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування слідчими щодо вчинення військових злочинів військовослужбовцями; інших кримінальних правопорушень у порядку, визначеному КПК України, у тому числі якщо хоча б один із співучасників кримінального правопорушення є військовослужбовцем, - керівникам та підпорядкованим їм прокурорам Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері (на правах Департаменту) Офісу Генерального прокурора, спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері на правах обласних та окружних. Зазначений наказ передбачає єдине виключення, коли процесуальне керівництво у кримінальному провадження може здійснювати інший прокурор. Так, відповідно до пункту, 8 цього наказу - нагляд за додержанням законів у конкретному кримінальному провадженні може здійснюватися без урахування положень пункту 7 цього наказу виключно за дорученням Генерального прокурора або виконувача його обов`язків.

Таким чином, захисник ОСОБА_14 вважає, що за вказаних обставин група прокурорів Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова на чолі з прокурором ОСОБА_4 є заінтересованими в результатах кримінального провадження, оскільки ними умисно не виконуються зазначені вище накази Офісу Генерального прокурора України та вчиняються всі дії з метою недопущення здійснення процесуального керівництва у цьому провадженні прокурором спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері. Крім того, неодноразове намагання ввести слідчих суддів в оману з боку прокурора ОСОБА_4 , щодо правомірності процесуальних рішень та своїх дій наряду з відкритим свідомим порушенням профільних наказів, за що передбачено щонайменше дисциплінарне покарання, дає стороні захисту обґрунтовані підстави сумніватися в її неупередженості, як і можливе умисне неповідомлення керівнику прокуратури та керівнику прокуратури вищого рівня про здійснення досудового розслідування щодо військовослужбовця, що потягло за собою затвердження клопотання про продовження строку досудового розслідування неуповноваженим прокурором. Така поведінка прокурора не виключає можливості свідомого порушення й інших норм КПК України, зокрема й права на захист, порушення встановленого порядку проведення слідчих дій з метою створення штучних доказів (стороні захисту відомий факт необгрунтованого притягнення особи до кримінальної відповідальності у цьому ж провадженні), тощо.

Прокурор ОСОБА_4 , просила відмовити в задоволенні заяви, оскільки підстав для свого відводу не вбачає.

Слідча ОСОБА_3 підтримала думку прокурора.

Підозрювані ОСОБА_24 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 підтримали заяву захисника ОСОБА_14 .

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід групи прокурорів Новобаварської окружної прокуратури на чолі з прокурором ОСОБА_4 , виходячи з наступного. Право на подання заяви про відвід є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

Згідно з ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Положення щодо незмінюваності прокурора у кримінальному провадженні закріплені у ч. 2 ст. 37 КПК України, відповідно до якої прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Це означає, що одна і та ж посадова особа органів прокуратури здійснює всі передбачені законом повноваження прокурора у кримінальному провадженні, починаючи з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, який є його початком, далі здійснюючи нагляд за додержанням законів при проведенні досудового розслідування, повідомляючи особі про підозру, затверджуючи обвинувальний акт і підтримуючи в його межах державне обвинувачення, закінчуючи завершенням судового провадження.

Здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч. 4 та 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України та ч. 3 ст. 37 КПК України. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення зави про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу через неефективність здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

Керівник регіональної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної регіональної прокуратури та керівниками місцевих прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури.

Керівник місцевої прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання його першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної місцевої прокуратури.

Перші заступники та заступники керівників органів прокуратури відповідно до розподілу обов`язків мають право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання підлеглими прокурорами відповідного органу прокуратури.

Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.

Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор України має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Прокурором вищого рівня є:

1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури - керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів регіональної прокуратури - керівник регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що керівник Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_25 - органу прокуратури, у конкретному кримінальному провадженні був вправі визначати та змінювати прокурорів, визначати групу прокурорів, старшого прокурора такої групи.

Розуміння положень ч. 2 ст. 37 КПК України в якості засадничих має важливе значення, оскільки передбачає особливі правові наслідки їх порушення. Так, оскільки всі засади судочинства в межах цілісної системи органічно та нерозривно зв`язані як з усією системою, так і з рештою засад, то порушення будь-якої з них призводить до порушення інших засад і тим самим - до порушення законності при провадженні в цілому. Крім того, рішення, прийняте з порушенням того чи іншого принципу процесу, визнається недійсним, і підлягає скасуванню. Відтак, недодержання вимог закону щодо незмінюваності прокурора у кримінальному провадженні ставить під сумнів його результати, автоматично тягне за собою порушення засад кримінального провадження, а також може бути підставою для оскарження процесуального рішення (в тому числі і судового).

Перевагою безперервної участі прокурорів у кримінальному провадженні є реальна можливість забезпечити досконале знання прокурорами обставин кримінального провадження, участь у якому вони здійснювали із самого його початку. Такий прокурор, безпосередньо задіяний у процесі досудового розслідування «зсередини», здатний кваліфіковано та грамотно підтримувати державне обвинувачення, вільно орієнтується у матеріалах кримінального провадження, оцінює їх об`єктивно і неупереджено, відстоюючи у суді власне переконання, втілене у обвинувальному акті. Крім того, затверджуючи обвинувальний акт, прокурор перебирає повну особисту відповідальність за результати досудового розслідування, які представляє у суді, що забезпечує дійсну реалізацію засади змагальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

На підставі ч. 2 вказаної статті за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з правилами ч. 2 ст. 81 КПК України усі інші відводи (крім випадків, зазначених у ч. 1 цієї статті) під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За змістом вказаної процесуальної норми у зв`язку з виникненням певних обставин прокурор може бути відведений від участі у кримінальному провадженні, оскільки таке відсторонення виключає вплив на досудове розслідування та розгляд кримінального провадження об`єктивних чи суб`єктивних чинників.

Чинним КПК України не передбачена можливість заявлення відводу групі прокурорів у даному кримінальному провадженні.

За наведених вище обставин слідчий суддя дійшов висновку, що в сукупності факти та обставини, наведені заявником та встановлені в судовому засіданні,не вказують на існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

Інших підстав, визначених у ст. 77 КПК України для відводу прокурора ОСОБА_4 не наведено, а слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 80-81, 371-372, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_14 про відвід прокурора ОСОБА_4 у кримінальниму провадженні відносно ОСОБА_8 за ч.4 ст. 187, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_10 за ч.4 ст. 296 КК України, ОСОБА_16 за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, ОСОБА_17 за ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_18 за ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст. 296 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак заперечення проти цієї ухвали можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_26 ОСОБА_27