ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21.12.2022 р., винесену в порядку ст.193 КПК України щодо ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000190, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 лютого 2023 року, в межах досудового розслідування.

Одночасно для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, визначено заставу в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 65000 гривень.

У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що жодного доказу про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення в судовому засіданні не було надано, а припущення прокурора є неспроможними та носять формальний загальний характер. Також в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, виходячи фактично з винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, в якому він лише підозрюється, випереджає обвинувальний вирок, що є неприпустимим.

ЄУНСС 727/11622/22 провадження №11сс/822/392/22 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_10 .

Вказував, що в своїй практиці Європейський суд з прав людини наголошує, що окрім тяжкості покарання, суд повинен врахувати і інші, передбачені законом чинники. Однак судом не було враховано, що ОСОБА_7 має постійне зареєстроване місце проживання, не порушував умов запобіжного заходу в минулому.

Апелянт вказував також, що прокурор ні в своєму клопотанні, ні в судовому засіданні не піднімав питання про недоцільність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, що вважає грубим порушенням вимог процесуального закону. Наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, на думку апелянта, робить можливим застосування до підозрюваного запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, що безумовно запобігло б усім можливим ризикам.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив відмовити в задоволенні заявлених вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 21.12.2022 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних та особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене повторно, в місцях позбавлення волі.

Санкція вказаного злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. В матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчиненого злочину та обґрунтованість пред`явленої йому підозри.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин.

З даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 вбачається, що він не працює, тобто не має джерела прибутку, раніше засуджувався за вчинення корисливого злочину, інкриміноване йому діяння вчинив в період непогашеної судимості в місцях позбавлення волі під час відбування покарання.

Відповідно до практики Європейського суду та положення ст. 178 ч.1 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Врахувавши дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, обґрунтованість доказів щодо пред`явленої підозри, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі засудження останнього, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного, знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають важливе значення для досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Доводи, що наведені в апеляційній скарзі, з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність ризиків, що зазначені вище, не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

А тому в задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 грудня 2022 року в кримінальному провадженні №0000190, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17 лютого 2023 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

В ОСОБА_11

Копія. Згідно з оригіналом: суддя