Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 липня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2021 скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення, повернута.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_5 не долучив до скарги заяву про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим неможливо достовірно встановити, чи є він особою, яка має права подавати скаргу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Крім того, просить дати окрему оцінку фактам істотного порушення слідчим суддею положень Конституції України, КПК України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки він має намір звернутися зі скаргою до Вищої ради правосуддя.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що 07.06.2021 до ДБР з Офісу Генерального прокурора надійшла його заява про вчинення працівниками ДБР кримінального правопорушення. Листом за підписом начальника відділу Головного слідчого управління ДБР від 15.06.2021 його повідомили про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, чим було вчинено бездіяльність, яку він оскаржив до слідчого судді. Також у скарзі він порушував питання про витребування з ДБР матеріалів за його зверненням.

Вважає, що, повертаючи скаргу, слідчий суддя порушив його права та інтереси як учасника кримінального провадження, оскільки не звернув увагу на вказане раніше клопотання і безпідставно зазначив про не долучення заяви про вчинення кримінального правопорушення, витребування якої входить саме до обов`язків слідчого судді.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 , який належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибув і не повідомив про поважні причини неприбуття. А тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити частково, з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що 02.07.2021 ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.303 КПК України, подав скаргу слідчому судді, в якій просив, серед іншого, зобов`язати ДБР внести до ЄРДР відомості про вчинення працівниками Територіального управління ДБР ОСОБА_6 і ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.382 КК України, та розпочати досудове розслідування за його зверненням від 07.06.2021. Як зазначав заявник, 07.06.2021 до ДБР з Офісу Генерального прокурора надійшла його заява від 19.05.2021 про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке всупереч вимогам ст.214 КПК України до ЄРДР внесено не було, про що він дізнався з вказаного раніше листа від 15.06.2021.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя послався на положення п.1 ч.2 ст.304 КПК України і зазначив в ухвалі, що з матеріалів поданої скарги неможливо достовірно встановити, що ОСОБА_5 в розумінні вказаної норми є особою, яка подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, оскільки до скарги він долучив лише лист начальника відділу Головного слідчого управління ДБР від 15.06.2021, що унеможливлює перевірку обставин, якого саме змісту заяву було подано ним.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

При цьому згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо: її подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вказаною нормою встановлено вичерпний перелік підстав для повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування.

Ці вимоги закону дотримані не були, оскільки не встановивши достовірно протилежне та висунувши додаткові вимоги стосовно надання доказів як додатків до скарги, необхідність подання яких законом не передбачена, слідчий суддя повернув її з підстав, які не передбачені кримінальним процесуальним законом. До того ж, для перевірки доводів скарги ОСОБА_5 порушував перед слідчим суддею питання про витребування з ДБР матеріали за його зверненням.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, ухвала не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки слідчий суддя мотивував її на припущеннях, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що згідно з ст.ст.409, 412 КПК України є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції про призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Що стосується решти апеляційних вимог, зокрема, надання окремої оцінки фактам істотного порушення слідчим суддею положень Конституції України, КПК України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», то вони виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, визначених ст.407 КПК України.

А тому апеляційна скарга задовольняється частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 липня 2021 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .