Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 318/1232/18
Провадження №: 1-і/332/27/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя клопотання прокурора - начальника Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, Луганської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 28.11.2012 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 28.11.2015 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 187; п. п. 1, 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:

Прокурор - начальник Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який закінчується 25.02.2023, на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, на даний час не зникли, не зменшилися, та продовжують існувати, також виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який, так як альтернативні запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого. У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився надавати будь-які пояснення з приводу клопотання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зважаючи на те, що ризики, які є підставою для продовження строку тримання під вартою, прокурором не доведені, судовий розгляд кримінального провадження не здійснюється, обвинувачений вже тривалий час тримається під вартою, заявив про можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Суд, заслухавши пояснення сторін процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

В провадженні Василівського районного суду Запорізької області (справа ЄУН 318/1232/18) перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000831 від 24 червня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, 4 ст.187, п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, 4 ст.187, п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, у якому обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 20.01.2018 ухвалою слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області, до обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, термін якого рахується з моменту затримання, а саме з 18.01.2018.

Відповідно до Розпорядження Голови Верхового Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», у зв`язку з неможливістю Василівським районним судом Запорізької області здійснювати правосуддя на час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

На підставі Розпорядження Голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м.Запоріжжя.

На день розгляду даного клопотання, прокурором з об`єктивних причин (на даний час місто Василівка Запорізької області окуповане військами російської федерації), не були надані суду матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, що позбавляє суд в повній мірі розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою. У зв`язку з цим, суд розглядає клопотання на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Частинами 1,2,3 ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Згідно із ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я людини, при цьому, за п.п.1,4,6,12,13 ч.2 ст.115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

При цьому, судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для розгляду провадження. Крім того, обвинувачений є раніше судимою особою, дані про його офіційне працевлаштування та джерела доходів до затримання відсутні, приймаючи до уваги запровадження в Україні військового стану та тимчасову окупацію територій, де проживає обвинувачений та відсутність контролю за зобов`язаннями обвинуваченого, що у своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також суд враховує, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлювало продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, введення воєнного стану в державі та військової агресії в Україні, обмежену можливість виконання правоохоронними органами своїх повноважень на даний час, суд дійшов висновку, що прокурором доведено, що обвинувачений представляє ризики рецидиву, втечі та впливу на свідків та потерпілих, а зазначені фактичні обставини та дані характеристики його особи суд вважає такими, що не стримуватимуть обвинуваченого ОСОБА_4 від порушення покладених на нього процесуальних обов`язків, тому є підстави для продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурора встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою та встановлена наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання та подальшого продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не наведено.

На підставі наведеного, суд переконаний у необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких він обвинувачуються, виключають можливість перешкоджання інтересам правосуддя і ухиленню від суду.

Суд не визначає розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 369-372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання начальника Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 квітня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», для виконання, обвинуваченому для вручення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 22.02.2023.

Суддя: ОСОБА_1