ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7255/22 Номер провадження 11-сс/814/1317/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 14 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2022 року за №0000588, задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, а саме до 11 грудня 2022 року, підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, характер і тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбачене за його вчинення покарання, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Урахувавши положення ч.5 ст.183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про застосування зазначеного вище запобіжного заходу без визначення розміру застави ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 14 жовтня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених у клопотанні ризиків і неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не судимий, має місце постійного проживання з цивільною дружиною, неповнолітньою та малолітньою дітьми, які перебувають у нього на утриманні; ОСОБА_7 визнав частково вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пояснивши, що його дії були викликані бажанням допомогти громаді в ситуації, що склалась.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду провадження, в судове засідання не з`явився і заявив клопотання про здійснення апеляційного розгляду за його відсутності.

Відповідно ж до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисників на підтримку апеляційної скарги, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2022 року за №0000588 (а.п.11-12).

Досудовим розслідуванням установлено, що з початку липня 2022 року громадянин України ОСОБА_7 добровільно займав посаду в.о. завідувача сектору ЖКГ Петропавлівського територіального відділу ВЦА Куп`янського р-ну Харківської обл. в окупаційній адміністрації держави-агресора рф, на тимчасово окупованій території с. Петропавліка Куп`янського р-ну Харківської обл., виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

13 жовтня 2022 року слідчий ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України (а.п.13-21).

14 жовтня 2022 року слідчий ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, ризиків, визначених у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.57).

Так, слідчий суддя, задовольняючи наведене клопотання, застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до приписів ч.5 ст.183 КПК України.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, обставини й ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, особу підозрюваного, який неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: протоколів допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 від 13 жовтня 2022 року, які підтвердили те, що з початку липня 2022 року призначений окупаційною владою голова Петропавлівського територіального відділу ВЦА Куп`янського р-ну Харківської обл. призначив ОСОБА_7 на посаду в.о. завідувача сектору ЖКГ названого відділу на тимчасово окупованій території с. Петропавліка Куп`янського р-ну Харківської обл. Підозрюваний, перебуваючи на згаданій посаді, мав службовий кабінет у створеному окупаційною владою приміщенні, особисто надавав, як керівник, вказівки свідкам щодо виконання ремонтних і підсобних робіт, зокрема, пов`язаних із поширенням символіки рф (а.п.30-39); розпорядження в.о. голови Петропавлівського територіального відділу ВЦА Куп`янського р-ну Харківської обл. №3 від 22 липня 2022 року про створення робочої групи на випадок надзвичайних ситуацій, до складу якої увійшов, у тому числі в.о. завідувача сектору ЖКГ ОСОБА_7 (факт ознайомлення зі змістом даного документа, складеного російською мовою, підозрюваний засвідчив своїм підписом - а.п.47-48), та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Окрім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності у даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, що в свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту, як просить сторона захисту.

Колегія суддів ураховує те, що підозрюваний не судимий, має утриманців, однак ці дані з урахуванням наведених вище обставин не спростовують висновків слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це також випливає із положень ч.6 ст.176 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст.111-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Абзацом 3 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст.109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.
ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Тому, враховуючи встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини інкримінованого підозрюваному злочину, наведені вище обставини, передбачені ст.178 КПК України, на думку апеляційного суду, слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали правильно не визначив розмір застави підозрюваному.

За таких обставин, зазначені захисником доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали про тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 14 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4