В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003573 від 07.11.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Луганської області, Слов`яносербського району, м. Зимогір`я, українки, громадянки України, незаміжньої, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з загальною середньою освітою, працює не офіційно продавцем на ринку, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 05.09.2022 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої (дистанційно) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Так, станом на 01 листопада 2022 року в Україні діяв воєнний стан згідно з Законом України від 15 серпня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"».

Цього ж дня, тобто 01 листопада 2022 року, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебувала у приміщенні магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 11-А.

В цей самий момент, перебуваючи у торгівельній залі вищевказаного магазину у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення товару з полиць вищевказаного магазину, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, а інші покупці та робітники магазину не усвідомлюють її злочинних намірів, взяла з полиць та поклала до пакету, що мала при собі, одну пляшку коньяку торгової марки «Courvoisier VS», об`ємом 0,5 л, закупівельною вартістю 915 гривень 83 копійок (артикул 2995). Після чого направилася до виходу із вищевказаного магазину.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне, викрадення чужого майна з корисливих мотивів ОСОБА_3 , зберігаючи у пакеті взяту нею пляшку коньяку та не маючи на меті оплачувати її вартість, залишила межі магазину «Сільпо» через вхід до торгівельної зали вищевказаного магазину.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдала матеріального збитку ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» () на суму 915 гривень 83 копійки.

Крім того, 02 листопада 2022 року приблизно о 18 год. 50 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у приміщенні магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 11-А.

В цей самий момент, перебуваючи у торгівельній залі вищевказаного магазину у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення товару з полиць вищевказаного магазину, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, та впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, а інші покупці та робітники магазину не усвідомлюють її злочинних намірів, взяла з полиць та поклала до сумки, що мала при собі одну, пляшку коньяку торгової марки «Courvoisier VS», об`ємом 0,7 л, закупівельною вартістю 1332 гривні 50 копійок (артикул 14015). Після чого направилася до виходу із вищевказаного магазину.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів ОСОБА_3 , зберігаючи у сумці взяту нею пляшку коньяку та не маючи на меті оплачувати її, залишила межі магазину «Сільпо» через вхід до торгівельної зали вищевказаного магазину.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдала матеріального збитку ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» () на суму 1332 гривні 50 копійок.

Будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнала повністю, надала покази, якими підтвердила вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялась у вчиненому.

Вказала, що вона дійсно, 01.11.2022 року приблизно о 20 год. 00 хв., перебувала у приміщенні магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 11-А, де з полиці взяла одну пляшку коньяку назву якого не пам`ятає, вартістю приблизно 1000 грн., поклала її до пакету та направилася до виходу із магазину, не розплатившись за нього на касі, після чого залишила межі магазину. Наступного дня, 02.11.2022 року приблизно о 18 год. 50 хв. в цьому ж магазині «Сільпо», взяла з полиць та поклала до сумки одну пляшку коньяку пляшку коньяку, назву якого також не пам`ятає, вартістю приблизно 1000 грн, та направилася до виходу із магазину, не розплатившись за нього на касі, після чого залишила межі магазину. Коньяк вона брала для власного вжитку, оскільки морально почувала себе погано.

Остання виразила готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень просила суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даних злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують її особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судима за вчинення аналогічного злочину, вчинила дане кримінальне правопорушення під час іспитового строку, крім того, щодо якої на час надходження обвинувального акту у даному кримінальному провадженні до Дніпровського районного суду м. Києва, Деснянським УП ГУНП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у іншому кримінальному провадженні у якому їй обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не є інвалідом І чи ІІ групи, спосіб життя, повідомила, що працює неофіційно на ринку продавцем, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; представника потерпілого щодо відсутності матеріальних претензій до обвинуваченої, відношення обвинуваченої до вчиненого, а саме наявність у неї розуміння неприйнятності вчинених нею дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини четвертої статті 185 КК України у виді позбавлення волі із урахуванням вироку Деснянського районного суду м. Києва від 05.09.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_3 будучи звільненою від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, призначеного зазначеним вироком Деснянського районного суду м. Києва, під час іспитового строку вчинила нове кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності (за відсутності вмотивованого клопотання), звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень) як ним самим так і іншими особами.

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався. Проте, оскільки ОСОБА_3 перебуває під вартою у іншому кримінальному провадженні, строк відбуття покарання слід рахувати з дня проголошення даного вироку.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 05.09.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України і остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня проголошення вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- відео носій DVD-R, 4.7 GB, марки «HP», білого кольору, на якому знаходиться відеозапис з камер відеоспостереження, що розташовані у приміщенні магазину «СІЛЬПО» за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 11-А від 01.11.2022 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- відео носій DVD-R, 4.7 GB, марки «НР», білого кольору, на якому знаходиться відеозапис з камер відеоспостереження, що розташовані у приміщенні магазину «СІЛЬПО» за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 11-А від 02.11.2022 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя