20.03.2023
справа № 642/1042/23
провадження № 1-кс/642/597/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова:

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві, ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000994 від 09 листопада 2022 року,-

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 від 13.12.2022 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000994 від 09 листопада 2022 року. Вважає, що вказана вище постанова підлягає скасуванню. При цьому зазначає, що як вбачається з її змісту вона не містить мотивів та підстав для відмови у залученні ОСОБА_3 як потерпілим. Слідчим не проаналізовані обставини, які вказані у заяві про вчинення кримінального правопорушення, а в самій постанові не наведено конкретні очевидні та достатні підстави вважати, що заява про залучення ОСОБА_3 як потерпілого подано щодо нього, як особі, котрій не завдано шкоди, зазначеної ч.1 ст. 55 КПК України. Разом з тим, зазначає, що досудове слідство здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, об`єктивна сторона котрого полягає у привласненні чужого майна. Власник такого привласненого майна і є потерпілим від незаконних дій. З огляду на це ОСОБА_3 є потерпілим через привласнення його майна на суму 22 200 гривень та 100 доларів США.

У судове засідання ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, надали через канцелярію суду заяви про розгляд скарги за їх відсутності, скаргу підтримують та просять задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

В узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Суд зазначає, що у провадженні Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000994 від 09.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочато на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2022 щодо неправомірних дій працівників ДБР, які полягають у привласненні майна ОСОБА_3 .

07 грудня 2022 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 з заявою про залучення ОСОБА_3 у якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000994 від 09 листопада 2022 року.

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 13 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000994 від 09 листопада 2022 року.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що не встановлені відомості, на підставі яких слідчий має визнати ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Дослідивши постанову про відмову у задоволенні клопотання від 13.12.2022 на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя вважає, що слідчим зроблено загальне посилання на те, що не встановлені відомості, на підставі яких він має визнати ОСОБА_3 потерпілим, однак, на підтвердження свого висновку слідчий не навів мотивів прийняття такого рішення, не вказуючи, які слідчі дії були ним проведені, щоу сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

Отже, викладені у скарзі заявника фактичні обставини справи дають підстави вбачати, що висновок слідчого щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, тому підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

Слідчий суддя вважає, за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 40, 110, 114, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві, ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000994 від 09 листопада 2022 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 13.12.2022 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000994 від 09 листопада 2022 року.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 , повторно розглянути клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 07.12.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1