Справа № 671/1992/21 Провадження № 1-в/304/13/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника персоналу органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Ужгородського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 про скасування іспитового строку та направлення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, вдівця (має на утриманні неповнолітню дитину), непрацюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, громадянина України, раніше судимого

для відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі за вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року,

У С Т А Н О В И В:

у поданні начальник сектору пробації ставить питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 для відбування призначеного йому за вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. Посилається на те, що вказаний вирок відносно ОСОБА_5 надійшов на виконання до сектору пробації 23 березня 2022 року. 11 квітня 2022 року засудженого ОСОБА_5 було поставлено на облік та ознайомлено з умовами і порядком відбування покарання, отримано підписку про те, що у разі систематичного порушення громадського порядку чи порушення умов відбування покарання, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано судом, а його направлено для реального відбування призначеного покарання; згідно зі ст. 13 КВК України стосовно засудженого ОСОБА_5 було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію та визначено дні явки перший понеділок кожного місяця (згодом змінено на четвертий), за що він особисто розписався. Вказує, що під час перебування на обліку ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони. Так, 02 травня 2022 року засуджений не з`явився на реєстрацію до сектору пробації, а 16 травня 2022 року надав пояснення про те, що їздив на похорон до тітки до м. Підволочиськ, де й захворів та не міг повернутися, але оскільки довідки від лікаря та копію свідоцтва про смерть тітки не надав, тому йому було винесено застереження у формі письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. 04 липня 2022 року ОСОБА_5 знову не з`явився до сектору пробації, наступного дня пояснив, що не з`явився, оскільки його боліли ноги, а оскільки підтверджуючу довідку ним надано не було, тому йому винесено застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Крім цього ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації також 24 жовтня 2022 року, пояснивши, що забув про необхідність явки до органу пробації, через що йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та повідомлено, що матеріали відносно нього будуть направлені до Перечинського районного суду для вирішення питання про скасування іспитового строку. Оскільки засуджений допустив три неявки на реєстрацію до сектору пробації без поважних на те причин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому ініціатор подання просить таке задовольнити.

У судовому засіданні начальник органу пробації ОСОБА_4 своє подання підтримала та просила таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення подання заперечила.

У свою чергу засуджений ОСОБА_5 просив у задоволенні подання органу пробації відмовити, оскільки його неявки були підставними, першого разу він й справді їздив на похорони до Хмельницької області та не знав, що про це треба попередити орган пробації, а у липні місяці з`явився невчасно, оскільки не мав грошей на проїзд, отримав пенсію та прибув наступного дня, через що й просив змінити йому дні явки на реєстрацію.

Обміркувавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали подання, суд приходить до такого.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Так, відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст. 166 КВК України, зокрема у ч. 2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, відділ з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч. 3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

За цим законом направлення засудженого впродовж іспитового строку для відбування призначеного покарання настає у двох випадках: коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків (при цьому суд у кожному випадку повинен з`ясувати причини їх невиконання) або якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, що дає суду підстави для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів подання, вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року затверджено угоду про визнання винуватості від 27 січня 2022 року, укладену між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за якою останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (а. ос. с. 3-4).

Вказуючи на порушення ОСОБА_5 покладених на нього вказаним вироком суду обов`язків, а саме обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, порушення якого засуджений допустив три рази, начальник органу пробації подала до суду дане подання (а. п. 1, 2-4).

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 оку № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , зокрема з Листків реєстрації слідує, що такий не з`явився для реєстрації до органу пробації три рази 02 травня, 04 липня та 24 жовтня 2022 року (а. ос. с. 17, 42), з приводу чого у першому випадку пояснював, що їздив на похорони тітки до Хмельницької області, де захворів та не зміг вчасно повернутися, до лікаря за наданням медичної допомоги там не звертався (а. ос. с. 36), у другому вказував на біль у ногах (а. ос. с. 39), а у третьому посилався на те, що забув (а. ос. с. 50).

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що 04 липня 2022 року не з`явився для реєстрації до органу пробації, оскільки не мав грошей на проїзд до міста Перечин, а наступного дня відразу приїхав, пояснив працівникам органу пробації причину неявки та попросив змінити йому дні явки на реєстрацію після 15 числа місця, тобто після отримання ним соціальних виплат по інвалідності (а. ос. с. 39, 41).

В той же час, підставою для скасування іспитового строку, згідно з вимогами ст. 166 КВК України, є невиконання засудженим покладених обов`язків та його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Вказана стаття, до поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.

Судом на підставі матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є вдівцем та особою з інвалідністю ІІІ групи і самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря психіатра/нарколога КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради не перебуває, а згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, такий ризик є низьким (а. ос. с. 24, 25, 26, 29, 30-35, 44, 45, 48).

Відтак сам факт невиконання засудженим покладених на нього судом і органом пробації обов`язків, без з`ясування їх причин, не може розцінюватися як небажання стати на шлях виправлення та не є підставою для задоволення подання про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням.

Отже, на підставі наведеного суд вважає, що в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 слід відмовити через відсутність переконливих доказів того, що останній не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від явки на реєстрацію, умисно не виконує покладені на нього судом обов`язки чи вчиняє адміністративні правопорушення, а посилання ініціатора подання на неявки засудженого на реєстрацію без поважних причин не знайшли свого підтвердження та систематичними не були.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 369-372, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні подання начальника Ужгородського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 про скасування засудженому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбування призначеного йому за вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1