Справа № 308/9809/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000076 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.2 ст.332, ч.5 ст.27 - ч.3 ст.358 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

встановив:

29 липня 2022 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000076 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.2 ст.332, ч.5 ст.27 - ч.3 ст.358 КК України.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2022 року призначено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, оскільки вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для повернення обвинувального акту немає. Вказав, що в обвинувальному акті на першій сторінці помилково вказано ч.2 ст.322 КК України замість вірної ч.2 ст.332 КК України. Вважає, що вказана описка не є істотною та не впливає на суть обвинувачення. У формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. Тому обвинувальний акт у частині формулювання обвинувачення відповідає вимогам КПК України. Щодо форми та змісту реєстру матеріалів досудового розслідування то вимог до таких не передбачено і вказане не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Крім того, вважає за доцільне доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Так, на першій сторінці обвинувального акту вказано, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.322 КК України. Разом із тим, в тексті обвинувального акту не зазначено формулювання обвинувачення за вказаною статтею. Стороні захисту не зрозуміло, чи ставиться обвинуваченому у вину вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.322 КК України. Зазначив, що КПК України не передбачено виправлення описки в обвинувальному акті. Також вказав на розбіжність у реєстрі матеріалів досудового розслідування в п. 47 та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри та про нові підозри від 25.07.2022.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Згідно положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно положень ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч.3 ст. 291 КПК України).

Відповідно до положень ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

В ст.ст.109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Сторона захисту як на підставу для повернення обвинувального акту, вказує, що на першій сторінці обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.322 КК України. Разом із тим, в тексті обвинувального акту не зазначено формулювання обвинувачення за вказаною статтею. Також, вказує на розбіжність у реєстрі матеріалів досудового розслідування в п. 47 та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри та про нові підозри від 25.07.2022.

Як убачається зі змісту обвинувального акту, такий складений слідчим та затверджений прокурором, а також підписаний ним, містить дату та місце його складання, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, відомості про те, що відсутні потерпілі та викривач, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчих та прокурорів, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про те, що підстави для визначення винагороди викривачу відсутні, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце складення та затвердження обвинувального акту.

Із матеріалів також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки, а саме реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним та його захисником.

Щодо посилання сторони захисту на ту обставину, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, суд вважає такі необґрунтованими.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, то відповідно, формулювання обвинувачення та інші відомості викладається у такому виді, як це вважає необхідним прокурор.

Крім того, відповідно до ст.ст. 36, 40 КПК України, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Згідно вимог кримінального процесуального закону формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Так, на першій сторінці обвинувального акту вказано, наступне: «Обвинувальний акт (в порядку ст.291 КПК України) у кримінальному провадженні №0000076 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2022 року відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.2 ст.322, ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 та ч.3 ст.332 КК України».

У формулюванні обвинувачення у даному обвинувальну акті зазначено, що « ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод, вчинених за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, кримінальне правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27- ч.1 ст.358 КК України, а саме пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою використання його іншою особою, за попередньою змовою групою осіб, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння її вчиненню усуненням перешкод, вчинених за попередньою змовою групою осіб, повторно, а також кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27- ч.3 ст.358 КК України, а саме - пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб».

У підготовчому судовому засіданні було з`ясовано, що вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.322 КК України не інкримінується ОСОБА_3 , у формуванні обвинувачення таке не зазначено та є очевидною технічною опискою сторони обвинувачення при складанні обвинувального акта, помилково вказаною замість «ч.2 ст.332 КК України».

Таким чином, судом встановлено що в обвинувальному акті на першій сторінці в графі «найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер» помилково зазначено «ч.2 ст.322 КК України». Разом зі тим, в графі «виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення», на порушення якої посилається сторона захисту, зазначено правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , а саме «ч.3 ст.332 КК України, ч.5 ст.27- ч.1 ст.358 КК України, ч.2 ст.332 КК України, ч.5 ст.27- ч.3 ст.358 КК України».

За таких обставин, суд вважає, що неточність найменування кримінального провадження на першій сторінці обвинувального акта, на яку посилається сторона захисту, не впливає на формування обвинувачення та його правову кваліфікацію, що зазначені на сторінках 9-15 обвинувального акту та із змісту обвинувального акту зрозуміло, які саме кримінальні правопорушення інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_3 ..

У зв`язку з цим зазначення ст. 322 КК України у обвинувальному акті при викладенні найменування кримінального провадження та його реєстраційного номеру, не є тим беззаперечним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, а є лише технічною опискою в даному випадку.

Також, не заслуговують на увагу твердження захисника про наявність розбіжностей у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування у відповідності до положень ч.4 ст. 291 КПК України є додатком до обвинувального акта, тому його недоліки не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту.

Будь-яких інших порушень закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта судом не встановлено.

Враховуючи наведене суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000076 від 30.03.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.2 ст.332, ч.5 ст.27 - ч.3 ст.358 КК України, відповідає вимогам статті 291 КПК України.

У зв`язку із наведеним клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Обвинувальний акт, який надійшов до суду складений відносно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, угоди не укладені, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено. Достатніх підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України, судом на даний час не встановлено. Тому суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду. Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 314 та ч.2 ст.314-1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Враховуючи наведене, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 334 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Кримінальне провадження №0000076 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.2 ст.332, ч.5 ст.27 - ч.3 ст.358 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за адресою: (88000, м. Ужгород, вул. Загорська, 53) на 10.00 год. 16 лютого 2023 року.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Зобов`язати уповноважений орган з питань пробації скласти у відношенні обвинуваченого досудову доповідь, передбачену ст.314-1 КПК України, та направити дану доповідь до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в строк до 16 лютого 2023 року.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1