Справа № 950/817/20
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

21 жовтня 2022 року

Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Лебединським районним судом Сумської області),

обвинуваченого ОСОБА_6 (приймає участь в засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)»,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Ковпаківським районним судом м. Суми),

представника потерпілих ОСОБА_8 (приймає участь в судовому засіданні дистанційно з використанням власних технічних засобів),

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000115 від 31 березня 2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рябушки Лебединського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч.4 ст. 152, ч.6 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Шишацьким районним судом Полтавської розглядаються по суті матеріали кримінального провадження № 0000115 від 31 березня 2020 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується за ч. 2 ст. 156, ч.4 ст. 152, ч.6 ст. 152 КК України.

Чергове судове засідання призначене судом на 30 листопада 2022 року.

20 жовтня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, який збігає 24 жовтня 2022 року, в якому прокурор наголошував на тому, що процесуальні ризики, які стали підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу наразі продовжують існувати та не втратили своєї актуальності.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з наведених у ньому підставі.

Обвинувачений та його захисник заперечень проти продовження стоку тримання обвинуваченого під вартою не висловлювали, у вирішені даного питання поклались на розсуд суду.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 176 КПК України визначено вичерпний перелік запобіжних заходів, починаючи від найбільш м`якого, яким є особисте зобов`язання та закінчуючи найбільш суворим запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання процесуальним ризикам, вичерпний перелік яких наводиться у п.п. 1-5 ч. 1 вказаної статті.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_9 від 02 квітня 2020 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Даний запобіжний захід був обраний обвинуваченому і на стадії судового розгляду та в подальшому неодноразово подовжувався Охтирським міськрайонним судом Сумської області та Шишацьким районним судом Полтавської області, востаннє до 24 жовтня 2022 року включно.

Підставою для обрання та продовження строку застосування даного запобіжного заходу слідчим суддею, а в подальшому й судом стала наявність обґрунтованих підстав вважати, що обвинувачений може ухилитись від органів досудового розслідування або суду з огляду на усвідомлення тяжкості покарання яке йому загрожує в разі визнання його винним, незаконно впливати на малолітню потерпілу, її законного представника та свідків, показання яких покладені в основу обвинувачення.

На думку суду вказані ризики в повній мірі продовжують існувати й надалі та не втратили своєї актуальності, натомість закінчити розгляд справи до спливу строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу не виявляється можливим, оскільки після зміни територіальної підсудності суд вимушений здійснити розгляд справи спочатку.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч.4 ст. 152, ч.6 ст. 152 КК України, одне з яких (ч.6 ст. 152 КК) відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яким законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, сталих соціальних зв`язків не має, а тому в останнього дійсно може виникнути бажання переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Наразі значною мірою збільшився ризик переховування обвинуваченого від суду в разі його перебування на волі, що обумовлено актом збройної агресії Російської Федерації та, як наслідок, веденням активних бойових дій на окремих територіях країни, тимчасовою окупацією окремих регіонів, втратою контролю над частиною держаного кордону, значним потоком біженців, які перетинають державний кордон за спрощеною процедурою тощо.

Також суд погоджується з існуванням ризику незаконного впливу обвинуваченого на малолітню потерпілу та її законного представника, які є членами родини обвинуваченого та на даний час судом не допитані, з метою схилення їх до надання «потрібних» показань або відмові від цивільного позову.

Враховуючи вищенаведені процесуальні ризики та конкретні обставини кримінального правопорушення у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 , суд вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід й надалі не забезпечить належного виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та не зможе в повній мірі запобігти вищенаведеним процесуальним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що строк раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на максимальний строк - 60 днів з дати винесення даної ухвали.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд у відповідності до положень п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 34, 331, 336, 369-372, 383-385 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити на 60 днів строк застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме до 19 грудня 2022 року включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не застосовувати.

Датою закінчення дії даної ухвали є 19 грудня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 днів з моменту її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду .

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3