Провадження № 1-кс/344/5263/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу щодо неповернення тимчасово вилученого майна старшим слідчим в ОВС УСБУ в Іано-Франківській області ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла зазначена скарга на неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №420 210 900 000 000 53.

У скарзі сторона скаржника просить зобов`язати слідчого СВ УСБУ у Івано-Франківській області в якого перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №№420 210 900 000 000 53 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.201-1 КК України негайно повернути ОСОБА_3 (Фізична особа-підприємець та засновник ТОВ «Гойко» ) тимчасово вилучені під час проведення 17.10.2022 та 30.11.2022 обшуку речі, а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» в корпусі чорного кольору та деревину круглих лісоматеріалів 19,82 кубічних метрів вилучених 17.10.2022, а також пиломатеріали хвойних порід необрізні 16,81кубічних метрів і пиломатеріали хвойних порід обрізні 2,528 кубічних метрів вилучених 30.11.2022.

Адвокати скаржника прохали задовольнити скаргу.

Слідчий у поданому запереченні просив відмовити у задоволенні скарги, позаяк вилучене майно не має статусу тимчасового, оскільки щодо нього прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, окрім того на даний час вилучені в ході обшуку пиломатеріали знаходяться на відповідальному зберіганні, а мобільний телефон на огляді в оперативному підрозділі.

Заслухавши учасників процесу та вивчивши матеріали скарги, зазначаю наступне.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені в тому числі рішення слідчого, дізнавача, прокурора, які полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено у судовому засіданні предмети та речі, що вказано у скарзі було вилучено під час проведення санкціонованих обшуків, і на вказане майно слідчий не звертався до слідчого судді в межах строків встановлених ч.5 ст.171 КПК України, та на нього не накладався арешт.

Слідчий суддя вказує, що режим тимчасово вилученого майна поширюється лише на вилучене в ході обшуку майно, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на проведення обшуку в ухвалі слідчого судді, та не відносяться предмети, які вилучені законом з обігу. Вилучення майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі надання дозволу на проведення обшуку, не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Скаржник же просить повернути тимчасово вилучене майно, вказує, що він є його правомірний володілець і що вилучення такого майна під час проведних обшуків суперечить і грубо порушує вимоги КПК України.

З даного приводу слід вказати, що на момент прийняття судового рішення про надання дозволу на проведення обшуку слідчий суддя враховує всі обставини кримінального провадження, а також те, що слідчому чи прокурору на момент розгляду клопотання можуть бути ще невідомі всі індивідуальні ознаки речей і документів вилучення під час обшуку яких планується, а тому сторона кримінального провадження вказує на всі вже відомі загаль¬ні відомості про такі речі та документи, про що і чітко зазначається в відповідних судових ухвалах, що долучені до матеріалів скарги.

В той же час майно, а саме лісоматеріали, про повернення якого прохає сторона скаржника може бути використане, як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і визнано речовими доказами та щодо нього не виключено призначення та проведення експертних досліджень.

Тому покликання сторони скаржника в цій частині не є в повній мірі підставними, а скарга в частині неповернення вилучених в ході санкціонованого обшуку 17.10.2022 речей, а саме : мобільного телефону марки «Iphone» в корпусі чорного кольору та деревини круглих лісоматеріалів об`ємом 19,82 кубічних метрів до задоволення не підлягає, з огляду на наведене вище.

Щодо тверджень сторони скаржника та слідчого в іншій частині скарги, то слід вказати таке.

Виконання ухвали про проведення обшуку регламентується положеннями ст. 236 КПК України.

При цьому, здійснюючи тлумачення положення ч. 1 ст. 235 КПК, слід дійти висновку, що дослівне формулювання ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз, однозначно вказує на те, що саме проникнення до житла чи іншого володіння особи з метою проведення там обшуку дозволяється лише один раз. У випадку, якщо законодавець вважав за потрібне передбачити «пролонгацію», «продовження» обшуку на підставі однієї і тієї ж самої ухвали слідчого судді, то про це було б прописано в кодексі в інших формулюваннях. Саме проникнення ж у контексті обшуку означає потрапляння всередину житла чи іншого володіння особи і в кримінально-процесуальній діяльності пов`язане з подальшим проведенням певних процесуальних дій, а тому у разі залишення (виходу) за межі житла чи іншого володіння особи проникнення слід вважати закінченим, а для подальшого продовження обшуку необхідно отримати нову ухвалу слідчого судді. Це корелюється також і з іншими положеннями КПК, де зокрема, вказано, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку (ч. 5 ст. 236 КПК), а проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного.

Аналізуючі ці положення в своїй сукупності слідчий суддя вважає, що правильним є проведення безперервного обшуку без залишення об`єкта обшуку, навіть у разі необхідності продовження обшуку у нічний час, адже в інакшому випадку залишення об`єкта при незакінченому обшуку із великою долею вірогідності може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України чітко та недвозначно встановлює, що строк дії ухвали про надання дозволу на проведення обшуку не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Враховуючи, що строк дії ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку сплив 19.10.2022, то слідчий суддя не може погодитися із подальшою правомірністю здійснення процесуальних дій за цим судовим рішенням, але поза межами його чинності в контексті самого судового рішення.

Слідчий суддя із розуміннями ставиться до того, що з огляду на складність та об`ємність кримінальних проваджень, недостатньої кількості слідчих та їх завантаженості, інших перешкод при створенням слідчих та слідчо-оперативних груп для складних та тривалих обшуків, наявна нормативна регламентація проникнення до житла та іншого володіння особи не завжди може в повній мірі забезпечити баланс публічних та приватних інтересів.

Проте, відповідно до чинних норм КПК України у разі спливу строків дії ухвали, після залишення посадовою особою, яка проводить обшук, обшукуваного об`єкта, продовжувати надалі обшук на підставі цієї самої ухвали слідчого судді буде неправомірно.

Тому в цій частині вимоги скарги є частково підставними, а слідчому необхідно негайно вжити заходів щодо вирішення питання про повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено, а саме пиломатеріалів хвойних порід необрізних 16,81кубічних метрів та пиломатеріалів хвойних порід обрізних 2,528 кубічних метрів, які були вилучені 30.11.2022.

Отож підсумовуючи все вищенаведене поза розумним сумнівом слід дійти висновку, що подана скарга є частково підставною, а її вимоги - підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 22, 98, 169, 171, 303-309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Постановити слідчому у кримінальному провадженні №420 210 900 000 000 53 вжити заходів щодо вирішення питання про повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено, а саме пиломатеріалів хвойних порід необрізних 16,81кубічних метрів та пиломатеріалів хвойних порід обрізних 2,528 кубічних метрів, які були вилучені 30.11.2022.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_7