КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 року , -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні 0002990 вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон htc світло-бежевого кольору; мобільний телефон Nokia чорного кольору серійний номер НОМЕР_1 ; мобільний телефон Meizu IMEI НОМЕР_2 ; мобільний телефон Iphone чорного кольору IMEI НОМЕР_3 ; мобільний телефон Nokia чорного кольору IMEI НОМЕР_4 ; мобільний телефон Iphone сірого кольору IMEI НОМЕР_5 ; мобільний телефон Iphone чорного кольору IMEI НОМЕР_6 ; мобільний телефон Iphone чорного кольору IMEIНОМЕР_7; накопичувач інформації Seaget 500 Gb s/n NAONFPA; планшет Lenovo сірого кольору; три флеш-накопичувача: Kingston DSTE9 32 Gb сірого кольору, Kingston DSTE9 16 Gb сірого кольору, Apacer 32 Gb сірого кольору; ноутбук Lenovo ThinkPad X1 Carbon s/n PF-1 HUN2X, із забороною власнику (володільцю) користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини,що майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України є речовим доказом у кримінальному провадженні №0002990,а тому наявні достатні підстави для арешту, відповідно до вимог ч.1,2,3 ст.170 та ч.3 ст. 171 КПК України.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Апелянт вказує на те, що майно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно винесена без належного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що саме мобільні телефони мають важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вищезазначеного кримінального провадження. Окрім того посилається апелянт на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував положення ст.168 КПК України, та не звернув увагу на те, що слідчим суддею районного суду вже був скасований арешт в порядку ст.174 КПК України в даному кримінальному провадженні. При цьому орган досудового розслідування вищезазначене майно не повернув, а повторно звернувся з накладенням про арешт майна, що на його погляд є порушенням вимог КПК України.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційні вимоги в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та належне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 366, ч.ч. 1, 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 384, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 384, ст. 386, ч. 1 ст. 396 КК України.Під час досудового розслідування, серед іншого, з`ясовуються обставини заволодіння у період 2011 - 2013 років грошовими коштами ПАТ «Універмаг «Україна».Встановлено, що до діяльності ПАТ «Універмаг «Україна», Компанії Ліндхарст, ТОВ «ФК «Зеніт» та ТОВ «ФК «Елегант Інвест» у період вчинення злочину причетний громадянин України ОСОБА_7

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування з метою забезпечення збереження речових доказів звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на мобільні телефони та комп`ютерну техніку з метою його збереження.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене у клопотанні органу досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта, слід визнати непереконливими.

Що стосується доводів апелянта про те, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна розглянуто без додержання вимог ст.168 КПК України і тимчасово вилучене майно підлягало поверненню, то вони не заслуговують на увагу колегія суддів, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вищезазначене майно дотримався вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. При цьому колегія суддів зважує увагу на тому, що вилучене майно визнано речовим доказом, і постановою слідчого від 24.12.2021 призначено проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, зазначена постанова із об`єктами дослідження направлена до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції (відповідно до запису отримана 30.12.2021).У зв`язку із тим, що ОСОБА_7 паролі доступу до мобільних телефонів, ноутбуків та планшету не повідомив, проведення вищевказаної експертизи триває для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Твердження апелянта про те, що орган досудового розслідування повторно звернувся з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене майно колегія суддів вважає непереконливими, оскільки в силу вимог ст. 171 КПК України таке право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором не забороняється з повторним зверненням.

Не підтвердив апелянт належними доказами обставин, за якими він вважає, що дане майно не стосується кримінального провадження, яке розслідується.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 листопада 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні 0002990 вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон htc світло-бежевого кольору; мобільний телефон Nokia чорного кольору серійний номер НОМЕР_1 ; мобільний телефон Meizu IMEI НОМЕР_2 ; мобільний телефон Iphone чорного кольору IMEI НОМЕР_3 ; мобільний телефон Nokia чорного кольору IMEI НОМЕР_4 ; мобільний телефон Iphone сірого кольору IMEI НОМЕР_5 ; мобільний телефон Iphone чорного кольору IMEI НОМЕР_6 ; мобільний телефон Iphone чорного кольору IMEIНОМЕР_7; накопичувач інформації Seaget 500 Gb s/n NAONFPA; планшет Lenovo сірого кольору; три флеш-накопичувача: Kingston DSTE9 32 Gb сірого кольору, Kingston DSTE9 16 Gb сірого кольору, Apacer 32 Gb сірого кольору; ноутбук Lenovo ThinkPad X1 Carbon s/n PF-1 HUN2X, із забороною власнику (володільцю) користуватися та розпоряджатися вказаним майном - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями власника майна ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/732/2023

Єдиний унікальний номер 757/32963/22-к

Доповідач: ОСОБА_1