Провадження № 1-кп/466/218/23
У Х В А Л А

08 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

учасники справи

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_5

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у кримінальному провадженні № 0000574 від 29.10.2021р. про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, клопотання адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження -

в с т а н о в и в :

На розгляді в Шевченківському районному суді м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.362 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у 2018 році у невстановлений час та у невстановленої людини, яка згідно п.69 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ 1051 від 17.10.2012 року не була уповноваженою особою щодо звернення про внесення відомостей до Державного земельного кадастру отримала для опрацювання та внесення технічну документацію з встановлення (відновлення) меж земельних ділянок № :07:015:0059, № :08:015:0033, № :08:015:0 031, № :08:015:0032, № :08:01 1:0064, № :08: 011:0065, № :08:006:0012, № :01 003:0018, № 461013720 0:01:003:0019, № :08:006:0011, які знаходяться у постійному користуванні регіонального ландшафтного парку «Знесіння» на підставі ухвали сесії Львівської міської Ради № 1113 від 21.06 2001 «Про затвердження меж і надання земельної ділянки у постійне користування регіональному ландшафтному парку «Знесіння» у м.Львові та деякі територіальні і нормативно-організаційні питання функціонування регіонального ландшафтного парку «Знесіння» та Державного акту на постійне користування землею І-ЛВ №004103 від 19.12.2001 року на земельну ділянку площею 153,6903 га.

В подальшому 23.02.2018 ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету в адміністративній будівлі відділу Держгеокадастру у м.Львові за адресою: м.Львів, вул. Донецька, буд. 3, всупереч вимогам ч.14 ст.186 Земельного Кодексу України (ця норма втратила чинність), згідно якої технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності, вимогам Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого, оскільки подано технічна документація не була затверджена органом місцевого самоврядування, подана неуповноваженою особою, а також враховуючи те, що координати поворотних точок га межі парку визначені цією технічною документацією не відповідають даним Державного земельного кадастру, а сама документація у відповідності до Наказу Держкомзему №376 від 18.05.2010 «Про затвердження інструкції по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» не може бути підставою для зміни меж РЛП «Знесіння», оскільки гака технічна документація із землеустрою вже була розроблена у 2001 році, затверджена ухвалою сесії Львівської міської Ради №1113 від 21.06.2001 року та внесена до Державно земельного кадастру, а також був виданий відповідний акт на право постійного користування земельною ділянкою, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі - Державний земельний кадастр та маючи право доступу до неї, у зв`язку з виконанням нею трудових обов`язків, за допомогою особистого ідентифікатора (логіну), увійшла до вказаної автоматизованої системи та вчинила несанкціоновані дії з інформацією, а саме не маючи на це жодного права, несанкціоновано змінила межі земельних ділянок з кадастровими номерами № 46 10137200:07:015:0059, № :08:015:0033, № :08:015:0031, № :08:015:0032, № :08:011:0064, № :08:011:0065, № :08:006:0012, № :01:003:0018, № :01:003:0019, № :08:006:0011.

Окрім цього, 23.08.2018 ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету адміністративної будівлі відділу Держгеокадастру у м.Львові, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Донецька, буд. 3, всупереч вимогам які передбачені Порядком ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року (в редакції станом на 2017-2018 рік) та Законом України «Про Державний земельний кадастр», оскільки будь-які документи, зокрема технічна документація як у паперовій формі так і у формі електронного документа не надходили у відділ Держгеокадастру у м. Львові, за відсутності таких несанкціоновано внесла до автоматизованої системи Державного земельного кадастру виправлення відомостей щодо координат поворотних меж земельних ділянок з кадастровими номерами: № 610137200:08:013:0027, № :08:013:0029, № : 08:015:0030, № :08:013:0030, таким чином здійснила при цьому несанкціоновану зміну інформації, що оброблюється в даній автоматизованій системі.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся в суд з письмовим клопотанням про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , обвинувачуваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Клопотання мотивує тим, що даний злочин відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України, віднесений до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, що може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. Проте, у даному кримінальному провадженні процесуальний статус потерпілого не має жодна особа. Оскільки, відсутність заяви потерпілої особи про вчинення злочину уподібнюється до відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення, просить клопотання задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала клопотання захисника, просила таке задовольнити.

Адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримав з наведених у ньому мотивів.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання захисника.

Ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу суд вважає, що клопотання захисника слід задовольнити.

Згідно положень ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду постановою від 20.02.2018 року у справі №142/1291/16-к зауважив, що приватне обвинувачення це регламентований законом особливий вид кримінально-процесуальної діяльності приватного обвинувача (потерпілого), що включає звернення до компетентних органів із твердженням щодо винуватості певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, збирання доказів винуватості цієї особи, подальше підтримання ним обвинувачення в суді та право відмовитись від пред`явленого обвинувачення.

Поряд з цим, статтею 284 КПК України визначено підстави закриття кримінального провадження, зокрема, відповідно до пункту 7 частини 1 цієї статті, кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Якщо ж обставини передбачені п.7 ч.1 ст.284 КПК України виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.362 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1ст.477 КПК України кримінальне провадження за ч.1 ст.362 КК України здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне провадження з приватною формою обвинувачення є винятком із засади публічності і визначається засадою диспозитивності, яка відповідно дост.26 КПК України означає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

На відміну від державного обвинувачення, частиною 4 ст.26 і ст.477 КПК України визначено, що єдиною законною підставою для початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого, проти прав, свобод та законних інтересів якого вчинено кримінальне правопорушення. Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.26 та ч.4 ст.22 КПК України, важливою відмінністю участі потерпілого у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення є те, що йому тут належить ще й право підтримувати обвинувачення або відмовитися від обвинувачення, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000574 від 29.10.2021р. не містять жодних відомостей про те, що будь-яка особа у цьому кримінальному провадженні набула статусу потерпілого.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року у справі №288/1158/16-к робить такий висновок: з огляду на зміст частини першої статті 477 КПК, яка у системному зв`язку із частиною четвертою статті 26 і пунктом сьомим частини першої статті 284 зазначеного Кодексу, зводиться до того, що обов`язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого, як волевиявлення про притягнення винного до кримінальної відповідальності взагалі, а не за конкретною нормою КК України. Інтерес особи, яка зазнала шкоди, у застосуванні процедури кримінального судочинства стосується не юридичної кваліфікації протиправних дій, а самого факту вчинення цих дій щодо неї. Подана до правоохоронних органів та/або суду заява потерпілого є вираженням його ставлення до події злочину, особи, що його вчинила, й обраного способу реагування. Відповідне волевиявлення є свідченням того, що особа, котрій завдано шкоди, звертається до держави з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів шляхом кримінального переслідування винного, не вважаючи належними й достатніми інші способи досягнення цієї мети. Право потерпілого на таке звернення кореспондує конституційний обов`язок держави в особі компетентних органів захистити порушені права і свободи постраждалої людини в установленій законом формі, зокрема з дотриманням визначеної КПК процедури встановити дійсні обставини справи і в разі підтвердження факту злочинного діяння надати йому юридичну оцінку відповідно до норм КК.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 20.12.2018р. у справі №761/6142/15-к, провадження 51-1348км19 зазначив, якщо під час досудового розслідування у кримінальному провадженні у формі державного обвинувачення виникли підстави для складання повідомлення про підозру або про зміну раніше повідомленої підозри з перекваліфікацією діяння підозрюваного на злочин, за яким кримінальне провадження згідно зі ст. 477 КПК України може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, то прокурор або слідчий за погодженням з прокурором зобов?язаний з?ясувати з цього приводу думку потерпілого і має право скласти відповідно повідомлення про підозру або нове повідомлення про змінену підозру лише за наявності письмової заяви потерпілого про вчинення щодо нього злочину приватного обвинувачення. При цьому відповідно до вимог ст. 279 КПК України слідчий, прокурор зобов?язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу, у тому числі невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань дату та час повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

У разі відсутності зазначеної згоди потерпілого прокурор має винести постанову про закриття кримінального провадження за п.7 ч.1 ст.284 КПК України як у зв?язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Аналогічна позиція Верховного Суду викладену у постанові від 31.10.2019р. у справі №721/352/18, провадження №51-1551км19, про те, що відсутність заяви потерпілої особи щодо вчинення кримінального правопорушення уподібнюється відмові потерпілої особи від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Однак орган досудового розслідування ці вимоги кримінального процесуального закону не виконав.

З матеріалів кримінального провадження № 0000574 від 29.10.2021р. за ч. 1 ст.362 КК України слідує, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР слугувала заява т.в.о. директора «Знесіння» від 04.08.2021р. до ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області про вжиття заходів щодо службових осіб відділу Держгеокадасту у Львівській області, які вчинили несанкціоновані зміни шляхом внесення у Державний земельний кадастр щодо встановлення меж РПЛ «Знесіння».

Проте, встановлено, що вказане кримінальне провадження було виділено в окреме кримінальне провадження на підставі постанови прокурора в порядку ст.217 КПК України з кримінального провадження №0000008 від 09.04.2021р. за ч.2 ст.364 КК України, кримінальне провадження за яким здійснюється у формі державного обвинувачення.

При внесенні до ЄРДР на підставі виділених матеріалів відомостей про злочин за ч.1 ст.362 КК України, кримінальне провадження за яким відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України здійснюється у формі приватного обвинувачення, слідчим або прокурором не було отримано відповідної письмової заяви потерпілої особи

Аналізуючи наведене, виходячи з матеріалів справи, враховуючи, що орган досудового розслідування розпочав кримінальне провадження № 0000574 від 29.10.2021р. у формі приватного обвинувачення за ч.1 ст.362 КК України у якому немає потерпілої особи, без заяви потерпілої особи, в ході досудового розслідування потерпілої особи не було встановлено, обвинувальний акт не містить вказівки про потерпілого, суд констатує відсутність підстав для продовження здійснення кримінального провадження.

Відсутність потерпілого у цьому кримінальному провадженні прирівнюється до відмови потерпілого від обвинувачення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження № 0000574 від 29.10.2021р. про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Процесуальні витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі 20593,20грн. залишити за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.284,369,370,372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000574 від 29.10.2021р. про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.362 КК України закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Процесуальні витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі 20593,20грн. залишити за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівської апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2023 року.

Суддя ОСОБА_8 -Шумська