Справа № 397/938/22
н/п : 1-кс/397/18/22
У Х В А Л А

Іменем Ураїни

про повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора

26.12.2022 смт. Олександрівка

Слідчий суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Олександрівського відділення Знам`янського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_3 та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник в порядку ст.303 КПК України звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив винести рішення яким встановити бездіяльність слідчого Олександрівського відділення Знам`янського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_3 та зобов`язати його припинити бездіяльність по кримінальній справі (кримінальне провадження №0000684 стосовно ОСОБА_4 ); розглянути, вирішити клопотання №2 потерпілого від 29.09.2022 року та надати складену належним процесуальним чином відповідь та вручити належним процесуальним чином. Враховуючи воєнний стан в Україні розглянути скаргу без особистої участі потерпілого.

В обгрунтування скарги скаржник зазначив, що потерпілий звернувся до Олександрівського відділення Знам`янського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області з клопотанням №2 від 29.09.2022 року використовуючи електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 з прохальною частиною повідомити про стан розгляду кримінального провадження №0000684 стосовно ОСОБА_4 .

Станом на 03.10.2022 року слідчий не виконав вимоги ст.220 КПК України - клопотання не розглянув, матеріали для ознайомлення не надав та усно повідомив, що ймовірно здійснить це пізніше. Своїми діями слідчий допустив бездіяльність у вигляді нездійснення відповідної процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Зазначена скарга надійшла до Олександрівського районного суду Кіровоградської області 26.12.2022, визначено слідчого суддю цього суду ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Згідно з положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України. Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів Бюро економічної безпеки України; г) органів Державного бюро розслідувань; ґ) Національного антикорупційного бюро України.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться орган дізнання.

Наведений висновок зроблений в ухвалі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 607/16332/20 (пр. № № 51- 4916 впс 20) та узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 22.04.2020 у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20).

Отже, необхідно констатувати, що вказана скарга розглядається слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган дізнання, а в разі її подання з порушенням правил територіальної підсудності, підлягає поверненню особі, яка подала таку скаргу, що регламентовано положеннями п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України.

З огляду на викладене, зокрема те, що на даний час орган дізнання (дізнавачі), до якого із заявою звертався ОСОБА_2 знаходиться у відділі поліції № 1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, який територіально не відноситься до юрисдикції Олександрівського районного суду Кіровоградської області, а відтак слідчий суддя вважає за необхідне повернути зазначену скаргу скаржнику.

Керуючись ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 214, ст. 304 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Олександрівського відділення Знам`янського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_3 та зобов`язання вчинити дії, повернути скаржнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1