єдиний унікальний номер справи 546/66/23
номер провадження 1-кп/546/43/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000005, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не інваліда, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не депутата, не інваліда, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 31.12.2022 року близько 12:00 год, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , прийшли до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , із метою незаконного заволодіння мотоциклом «УРАЛ М-62» номерний знак НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою, діючи по раніше розробленому плану, спільно з ОСОБА_7 , шляхом пошкодження замикального пристрою на дверях до гаража, проникли до нього, де незаконно заволоділи мотоциклом «УРАЛ М-62» номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 і фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , після чого перевезли викрадений транспортний засіб до місця проживання ОСОБА_7 у АДРЕСА_3 , тим самим розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № 45 від 06.01.2023 ринкова вартість, без проведення технічного огляду, на підставі наданих документів, викраденого мотоцикла становить 36784,30 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 36784,30 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення.

ОСОБА_7 31.12.2022 року близько 12:00 год, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , прийшли до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , із метою незаконного заволодіння мотоциклом «УРАЛ М-62» номерний знак НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою, діючи по раніше розробленому плану, спільно з ОСОБА_5 , шляхом пошкодження замикального пристрою на дверях до гаража, проникли до нього, де незаконно заволоділи мотоциклом «УРАЛ М-62» номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 і фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , після чого перевезли викрадений транспортний засіб до місця проживання ОСОБА_7 у АДРЕСА_3 , тим самим розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № 45 від 06.01.2023 ринкова вартість, без проведення технічного огляду, на підставі наданих документів, викраденого мотоцикла становить 36784,30 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 36784,30 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення.

16.01.2023 під час досудового розслідування між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000005 від 02.01.2023, з одного боку, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_5 з іншого боку за участі захисника ОСОБА_6 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 153 від 27.07.1993), за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в межах підозри, повідомленої 06.01.2023, під час розгляду даного кримінального провадження у судовому провадженні.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості. Окрім того, враховано позицію потерпілого, який жодних претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не має, на суворому покаранні не наполягає.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України.

Окрім того в угоді зазначено, що підозрюваний розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_5 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Також підозрюваний ОСОБА_5 розуміє наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

16.01.2023 під час досудового розслідування між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000005 від 02.01.2023, з одного боку, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_7 з іншого боку за участі захисника ОСОБА_8 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3959 від 11.01.2022), за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в межах підозри, повідомленої 06.01.2023, під час розгляду даного кримінального провадження у судовому провадженні.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості. Окрім того, враховано позицію потерпілого, який жодних претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не має, на суворому покаранні не наполягає.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України.

Окрім того в угоді зазначено, що підозрюваний розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_7 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Також підозрюваний ОСОБА_7 розуміє наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий, обвинувачені та захисники.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив добровільність надання ним згоди прокурору на укладення угод про визнання винуватості з обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Не заперечує проти затвердження угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , погоджується на визначену в угоді міру покарання. Зазначив, що завдана шкода обвинуваченими у повному обсязі відшкодована шляхом сплати грошових коштів та повернення залишків запчастин та конструкцій мотоцикла, жодних претензій до обвинувачених не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримала угоди, укладені з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 та просила їх затвердити, зазначила, що потерпілий надав письмову згоди на укладення угод прокурором, в якій висловлена його добровільна позиція, угоди укладено з дотримання норм КПК України. Просила вирішити питання щодо речових доказів та скасування з майна арешту, зазначила, що процесуальні витрати у справі відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в обсязі підозри, повідомленої йому 06.01.2023. Підтверджує всі обставини незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою із ОСОБА_7 із проникненням до гаражу, що розташований на території домогосподарства потерпілого, в обсязі, визначеному у підозрі та в обвинувальному акті. Пояснив, що мали намір розібрати на запчастини викрадений мотоцикл та за рахунок демонтованих запчастин відремонтувати мотоцикл ОСОБА_7 . Погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 16 січня 2023 року. Підтвердив добровільність позиції щодо укладення угоди та просив її затвердити. Зазначив, що щиро розкаявся у скоєному, запевнив суд, що подібне в подальшому не повториться, засудив свою протиправну поведінку, зазначив, що завдані збитки відшкодовані у повному обсязі шляхом сплати грошових коштів та повернення залишків запчастин і конструкцій мотоцикла.

Захисник ОСОБА_6 підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в обсязі підозри, повідомленої йому 06.01.2023. Підтверджує всі обставини незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою із ОСОБА_5 із проникненням до гаражу, що розташований на території домогосподарства потерпілого, в обсязі, визначеному у підозрі та в обвинувальному акті. Пояснив, що мали намір розібрати на запчастини викрадений мотоцикл та за рахунок демонтованих запчастин відремонтувати його власний мотоцикл. Погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 16 січня 2023 року. Підтвердив добровільність позиції щодо укладення угоди та просив її затвердити. Зазначив, що щиро розкаявся у скоєному, запевнив суд, що подібне в подальшому не повториться, засудив свою протиправну поведінку, зазначив, що завдані збитки відшкодовані у повному обсязі шляхом сплати грошових коштів та повернення залишків запчастин і конструкцій мотоцикла.

Захисник ОСОБА_8 підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані прокурором докази, розглянувши питання про затвердження угод про визнання винуватості, прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Письмова згода прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, як з обвинуваченим ОСОБА_5 , так і з обвинуваченим ОСОБА_11 , надана потерпілим ОСОБА_4 у заяві від 12.01.2023.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 визнали себе винуватими, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.Органами досудового розслідування їх дії за ч. 2 ст. 289 КК України кваліфіковано вірно.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнали свою винуватість у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України в обсязі обставин встановлених досудовим розслідуванням та пред`явленого обвинувачення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кожному окремо за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України.

Зміст угод про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченим роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Обвинувачені та прокурор цілком розуміють обмеження права на оскарження вироку у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угод між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

При вирішенні питання про відповідність угод вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угод про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угод відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угод не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодами, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів. Дані про особи обвинувачених, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, утриманців немає, не працює, за медичною допомогою до лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не звертався, щиро розкаявся у скоєному злочині, сприяв органу досудового розслідування у його розкритті, відшкодував завдану шкоду, позицію потерпілого який не має жодних претензій матеріального та морального характеру і на суворому покаранні не наполягає. Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, за медичною допомогою до лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не звертався, щиро розкаявся у скоєному злочині, сприяв органу досудового розслідування у його розкритті, відшкодував завдану шкоду, позицію потерпілого який не має жодних претензій матеріального та морального характеру і на суворому покаранні не наполягає.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого не встановлено.

Судом встановлено, що умови даних угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру покарання, який встановлений Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаних угод про визнання винуватості із призначенням обвинуваченим узгодженої в угодах міри покарання.

Умовами укладених угод узгоджено звільнити обвинувачених від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, осіб обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про необхідність встановлення іспитового строку на один рік кожному із обвинувачених, застосувавши положення ст. 75 КК України із покладенням на обвинувачених обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Речові докази у даному кримінальному провадженні визнані постановою слідчого від 02.01.2023, які приєднано до матеріалів кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання потерпілому.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04.01.2023 накладено арешт на: двигун від мотоциклу «Урал» М-62; два амортизатори; вилку від амортизаторів; кермо; редуктор; гальмівний барабан; раму у розрізаному стані одну частину; одну частину заднього щітка; передній щіток з двох частин; дві вихлопні труби; раму у розрізаному стані з трьох частин; амортизатор; дві ніжки; маятник; номерний знак « НОМЕР_3 », що належить ОСОБА_4 з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання до проведення експертиз. Зобов`язано слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні №0000005 від 02 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України передати власнику майна ОСОБА_4 , двигун від мотоциклу «Урал» М-62; два амортизатори; вилку від амортизаторів; кермо; редуктор; гальмівний барабан; раму у розрізаному стані одну частину; одну частину заднього щітка; передній щіток з двох частин; дві вихлопні труби; раму у розрізаному стані з трьох частин; амортизатор; дві ніжки; маятник; номерний знак « НОМЕР_3 » на відповідальне зберігання під зберігальну розписку після проведення експертиз.

Питання щодо речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України, вирішивши питання щодо скасування арешту згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 174, 314, 373-376, 394-395, 468, 469, 472-475, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 16 січня 2023 року між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_6 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 16 січня 2023 року між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_7 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_8 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме:

- двигун від мотоциклу «Урал» М-62; два амортизатори; вилку від амортизаторів; кермо; редуктор; гальмівний барабан; раму у розрізаному стані одну частину; одну частину заднього щітка; передній щіток з двох частин; дві вихлопні труби; раму у розрізаному стані з трьох частин; амортизатор; дві ніжки; маятник; номерний знак « НОМЕР_3 », повернути власнику ОСОБА_4 .

Скасувати арешт з: двигуна від мотоциклу «Урал» М-62; двох амортизаторів; вилки від амортизаторів; керма; редуктора; гальмівного барабану; рами у розрізаному стані однієї частини; однієї частини заднього щітка; переднього щітка з двох частин; двох вихлопних труб; рами у розрізаному стані з трьох частин; амортизатора; двох ніжок; маятника; номерного знаку « НОМЕР_3 », який був накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 січня 2023 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини вироку проголошені судом на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1