Справа № 592/9802/18
Провадження № 1-кп/592/99/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000213 від 08.12.2012, які надійшли з Сумської місцевої прокуратури з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Білопілля Сумської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 наказом від 28.01.2005 № 1-ОК з 01.03.2005 призначений на посаду директора ТОВ «Автокапітал-Суми».

Згідно розділу 9 Статуту ТОВ «Автокапітал-Суми», затвердженого рішенням засновників товариства № 1 від 28.01.2005 та зареєстрованого виконавчим комітетом Сумської міської ради 16.02.2005, до повноважень директора товариства належить вирішення всіх питань діяльності товариства, окрім тих, що належать до виключної компетенції Загальних зборів учасників; директор має право наймати заступника директора та делегувати йому частину своїх повноважень; несе повну відповідальність за ведення справ товариства в межах своєї компетенції: видає накази, розпорядження, розпоряджається в межах своєї компетенції грошовими та майновими коштами товариства; директор має право діяти від імені товариства без доручення, представляти його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування; укладати будь-які угоди у т.ч. кредитні та заставні; наймати та звільняти робітників; одержувати належні товариству від юридичних та фізичних осіб гроші; видавати та приймати від імені та на ім`я товариства векселі та інші цінні папери; відкривати розрахункові та інші рахунки в будь-яких установах банків та одержувати по них готівку; видавати доручення від імені товариства та здійснювати всі інші необхідні дії, пов`язані з управлінням справами товариства; розпоряджатися коштами товариства на свій розсуд; директор має право розпорядчого підпису.

Таким чином, будучи директором ТОВ «Автокапітал-Суми», ОСОБА_7 обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функції, тобто був службовою особою юридичної особи приватного права - ТОВ «Автокапітал-Суми» та вчинив корисливі злочини та злочини у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

Так, 12.02.2008 до автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, завітав ОСОБА_8 з метою придбати автомобіль. У ході вказаного візиту ОСОБА_8 вирішив придбати автомобіль Toyota Avensis 2.0 А/Т Elegant, вартістю 195300 грн., та того ж дня у якості передплати вартості автомобіля надав до вказаного товариства 20000 грн.

У той час, в директора ТОВ «Автокапітал-Суми» ОСОБА_7 виник умисел, зловживаючи своїми службовими повноваженнями директора товариства, з метою одержання неправомірної вигоди для себе всупереч інтересам ТОВ «Автокапітал-Суми», шляхом обману та зловживання довірою, заволодіти грошовими коштами у особливо великих розмірах ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 надав на підпис ОСОБА_8 договір купівлі-продажу № 12-02-08/1 від 12.02.2008 на придбання автомобіля Toyota Avensis 2.0 А/Т Elegant вартістю 195300 грн., до якого були внесені завідомо для ОСОБА_7 неправдиві відомості щодо приналежності автомобіля ТОВ «Автокапітал-Суми». Після підписання договору ОСОБА_8 , його підписав ОСОБА_7 , скріпивши підпис печаткою підприємства, та у такий спосіб склав і видав завідомо неправдивий офіційний документ.

У подальшому, з метою поставки та реалізації вказаного автомобіля ОСОБА_8 невстановленими працівниками ТОВ «Автокапітал-Суми», враховуючи відсутність вказаного автомобіля у власності товариства, 15.02.2008 було здійснено замовлення від імені ОСОБА_8 у ТОВ «Автоарт», на підставі якого видано рахунок фактуру № 1-01022708 від 15.02.2008 і того ж дня бухгалтером ТОВ «Автокапітал-Суми» від імені ОСОБА_8 перераховано на банківський рахунок зазначеного товариства грошові кошти у сумі 10000 грн. у якості передоплати вартості зазначеного автомобіля.

17.03.2008 у денний час в тому ж місці, коли до автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми» з метою остаточної оплати вартості автомобіля прибув ОСОБА_8 , ОСОБА_7 умисно, з корисних мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, а саме з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання його довірою, використовуючи всупереч інтересів ТОВ «Автокапітал-Суми» свої повноваження директора товариства, ввів ОСОБА_8 у оману запевнивши, що після сплати всієї суми вартості автомобіля останньому буде надано автомобіль.

Одразу після цього, останній, будучи введеним у оману та будучи впевненим у правдивості слів ОСОБА_7 , зважаючи на займану останнім посаду директора ТОВ «Автокапітал-Суми» та підписаний між ними договір купівлі-продажу № 12-02-08/1, у приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 175300 гри. у якості остаточної сплати вартості автомобіля Toyota Avensis 2.0 А/Т Elegant. Проте, ОСОБА_7 замовлений автомобіль ОСОБА_8 не передав, а отримані від нього грошові кошти в сумі 185300 грн., з врахуванням частини раніше наданих грошових коштів у якості передоплати, що більш ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить особливо великі розміри, привласнив.

У подальшому ОСОБА_8 ТОВ «Автоарт» повернуто 10000 грн., які раніше від його імені були перераховані на рахунок товариства у якості передоплати вартості автомобіля.

Вказаними умисними діями ОСОБА_7 , що виразились у зловживанні своїми повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права, службовому підробленні та заволодінні чужим майном грошовими коштами ОСОБА_8 у сумі 185300 грн., тобто у особливо великих розмірах, охоронюваним законом інтересам потерпілого спричинені тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків на зазначену суму, що більш ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що, являючись службовою особою юридичної особи приватного права директором ТОВ «Автокапітал-Суми», своїми умисними діями, які виразилися у використанні, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересів юридичної особи приватного права своїх повноважень директора підприємства 17.03.2008 у денний час в приміщенні автомобільного салону за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, внаслідок чого були спричинені тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам ОСОБА_8 у вигляді матеріальної шкоди в сумі 185300 грн., що у 250 разів і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 364-1 КК України, «Зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми, якщо воно спричинило тяжкі наслідки».

Також ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_8 17.03.2008 у денний час у приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми» за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, в сумі 185 300 грн., що більш ніж в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, «Шахрайство, вчинене у особливо великих розмірах».

До того ж, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у складанні та видачі у приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21 службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа договору купівлі-продажу № 12-02-08/1 від 12.02.2008 на придбання автомобіля Toyota Avensis 2.0 А/Т Elegant, вартістю 195300 грн., до якого були внесені завідомо для ОСОБА_7 неправдиві відомості щодо приналежності автомобіля ТОВ «Автокапітал-Суми», внаслідок чого охоронюваним законом інтересам ОСОБА_8 були спричинені тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди в сумі 185300 грн., що більш ніж в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім цього, на початку лютого 2008 року до автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, з метою придбання автомобілів марки Toyota RAV-4 та Toyota Camry звернувся ОСОБА_9 . У подальшому, а саме 07.02.2008 у денний час в тому ж місці, ОСОБА_9 надав у якості передоплати за вказані автомобілі грошові кошти у сумі 22500 грн. за придбання автомобіля Toyota Camry від свого імені та 23200 грн. за придбання автомобіля Toyota RAV-4 від імені своєї дружини ОСОБА_10 .

У той час в директора ТОВ «Автокапітал-Суми» ОСОБА_7 виник умисел, зловживаючи своїми службовими повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди для себе всупереч інтересам ТОВ «Автокапітал-Суми», шляхом обману та зловживання довірою. заволодіти грошовими коштами у особливо великих розмірах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

За вказівкою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 були надані договори купівлі-продажу між ТОВ «Автокапітал-Суми», в особі директора ОСОБА_7 , і ОСОБА_9 щодо автомобіля Toyota Camry 2.4 А/Т EXECUTIVE, вартістю 229000 грн., № НОМЕР_1 , та ОСОБА_10 автомобіля Toyota RAV-4 2.0 А/Т EXECUTIVE, вартістю 239200 грн., до яких були внесені завідомо для ОСОБА_7 неправдиві відомості щодо приналежності автомобілів ТОВ «Автокапітал-Суми». Після підписання договорів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , його підписав ОСОБА_7 , скріпивши підпис печаткою підприємства, та у такий спосіб склав і видав завідомо неправдиві офіційні документи.

Згідно умов вказаних договорів, а саме п. 3.2, покупець сплачує 10% вартості автомобіля в момент підписання договору, тому ОСОБА_9 було відмовлено у видачі інших документів, що посвідчували б внесення ним передоплати за вказані автомобілі.

В подальшому, враховуючи відсутність вказаних автомобілів у власності ТОВ «Автокапітал-Суми», менеджером вказаного товариства ОСОБА_11 у ході телефонної розмови здійснено замовлення вказаних автомобілів у ТОВ «Автоарт» від імені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на підставі якого зазначеним товариством підготовлено рахунки-фактури № 1-01022595 від 05.02.2008 на автомобіль Toyota Camry, вартістю 229000 грн., на ім`я ОСОБА_9 та № 1-01022594 від 05.02.2008 на автомобіль Toyota RAV-4, вартістю 239200 грн., на ім`я ОСОБА_10 . Крім цього, на підставі зазначеної заявки підготовлені договори купівлі-продажу відповідних автомобілів № 302102/2008 від 28.02.2008 з ОСОБА_9 та № 3020/02/2008 від 06.02.2008 з ОСОБА_10 , які передані ОСОБА_7 для їх підписання. Також на банківський рахунок ТОВ «Автоарт» 26.02.2008 та 28.02.2008 в якості передплати за вказані автомобілі від імені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перераховано грошові кошти на суму 23000 грн. та 25000 грн. відповідно.

На початку березня 2008 року у денний час у приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_9 у якості остаточного розрахунку за автомобілі грошові кошти у сумі 206500 грн. за автомобіль Toyota Camry та 216700 грн. за автомобіль Toyota RAV-4. При цьому, ОСОБА_9 були надані для підписання відповідні договори з ТОВ «Автоарт», які через деякий час підписані покупцями та повернуті ОСОБА_7 для їх направлення до продавця.

У подальшому, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, а саме з метою заволодіння грошовими коштами ТОВ «Автоарт», шляхом обману, використовуючи всупереч інтересам ТОВ «Автокапітал-Суми» свої повноваження директора товариства, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не зверталися до ЗАТ «ОТП Банк» для отримання кредитних грошових коштів для придбання вказаних автомобілів, ввів представників ТОВ «Автоарт» у оману, направивши на їх адресу завідомо для нього підроблені невстановленими під час досудового розслідування особами за невстановлених обставин листи ЗАТ «ОТП Банк» без номера від 07.03.2008 про нібито надання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кредитних грошових коштів на придбання зазначених автомобілів.

Після цього, представник ТОВ «Автоарт», будучи введеним у оману та будучи впевненим у правдивості наданих ОСОБА_7 документів, зважаючи на займану останнім посаду директора ТОВ «Автокапітал-Суми», направив до ТОВ «Автокапітал-Суми» автомобілі Toyota Camry 2.4 А/Т EXECUTIVE та Toyota RAV-4 2.0 А/Т EXECUTIVE, для їх передачі покупцям, що було здійснено 12.03.2008. Проте, отримані від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грошові кошти за вказані автомобілі у сумі 214900 грн. за автомобіль Toyota RAV-4 та 206000 грн. за автомобіль Toyota Camry, за виключенням перерахованих на банківський рахунок ТОВ «Автоарт» грошових коштів у сумі 25000 грн. та 23000 грн. у якості передоплати, ОСОБА_7 ТОВ «Автоарт» не передав, а привласнив. Тобто, ОСОБА_7 умисно з корисливих мотивів шляхом обману заволодів грошовими коштами ТОВ «Автоарт» у особливо великих розмірах, загальною сумою 420900 грн., що більш ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Вказаними умисними діями ОСОБА_7 , що виразились у зловживанні своїми повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права та заволодінні чужим майном грошовими коштами ТОВ «Автоарт» на суму 420900 грн., тобто у особливо великих розмірах, вчинених повторно, охоронюваним законом інтересам ТОВ «Автоарт» спричинені тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків на зазначену суму, що більш ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що, являючись службовою особою юридичної особи приватного права директором ТОВ «Автокапітал-Суми», своїми умисними діями, які виразилися у використанні, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень директора підприємства у період часу з 01.03.2008 по 12.03.2008 у денний час в приміщенні автомобільного салону за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, внаслідок чого були спричинені тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам ТОВ «Автоарт» у вигляді матеріальної шкоди у сумі 420900 грн., що у 250 разів і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 364-1 КК України, «Зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми, якщо воно спричинило тяжкі наслідки».

Також ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, що виразились в умисному, повторному, заволодінні шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами ТОВ «Автоарт» у період часу з 01.03.2008 по 12.03.2008 у денний час у приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми» за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, в сумі 420900 грн., що більш ніж в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, «Шахрайство, вчинене повторно та у особливо великих розмірах».

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у складанні та видачі у приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, службовою особою завідомо неправдивого офіційних документів договорів купівлі-продажу між ТОВ «Автокапітал-Суми», в особі директора ОСОБА_7 , і ОСОБА_9 автомобіля Toyota Camry 2.4 А/Т EXECUTIVE, вартістю 229000 грн., № 07-02-08/1, та ОСОБА_10 автомобіля Toyota RAV- 4 2.0 А/Т EXECUTIVE, вартістю 239200 грн., до яких були внесені завідомо для ОСОБА_7 неправдиві відомості щодо приналежності автомобілів ТОВ «Автокапітал-Суми», внаслідок чого охоронюваним законом інтересам ТОВ «Автоарт» були спричинені тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди у сумі 420900 гри., що у 250 разів і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчинив злочин, передбачений, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, що спричинило тяжкі наслідки.

До того ж, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підроблених документів листів ЗАТ «ОТП Банк» без номера від 07.03.2008 про нібито надання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кредитних грошових коштів на придбання автомобілів марки Toyota RAV-4 для ОСОБА_10 , Toyota Camry для ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа.

Крім цього, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 наказом № 2/ОК від 31.03.2008 з 01.04.2008 призначив себе на посаду комерційного директора ТОВ «Автокапітал-Суми». При цьому, згідно з положеннями статутних документів ТОВ «Автокапітал-Суми», одноособовим виконавчим органом товариства є лише директор, який має право розпорядчого підпису. Посада ж комерційного директора статутними документами не передбачена, посадові обов`язки останнього не визначені, доручення про делегування комерційному директору повноважень директора ТОВ «Автокапітал-Суми» не видавалось. У той же час фактично ОСОБА_7 керував справами товариства та віддавав вказівки персоналу ТОВ «Автокапітал-Суми, тобто продовжував виконувати організаційно-розпорядчі функції, у зв`язку з чим продовжував бути службовою особою ТОВ «Автокапітал-Суми» та продовжив вчиняти корисливі злочини та злочини у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

Так, наприкінці березня 2008 року до автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, з метою продажу автомобіля Mazda 6, 2.0, 2005 року виробництва, державний номер НОМЕР_2 , які на праві власності належав ОСОБА_12 , однак фактично у 2006 році на підставі довіреності від 07.08.2006 перебував у постійному користуванні з правом розпорядження ним у ОСОБА_13 , та придбання нового автомобіля за виручені кошти, звернувся ОСОБА_13 , який раніше придбавав у ОСОБА_7 автомобілі, у зв`язку з чим ставився до останнього з довірою. У ході особистої зустрічі між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 було досягнуто домовленості про реалізацію вищезазначеного автомобіля та придбання ОСОБА_13 з відповідною доплатою автомобіля Toyota RAV-4 2.4. Вказаний автомобіль ОСОБА_7 запропонував придбати ОСОБА_14 , який погодився та між ними і ОСОБА_13 було досягнуто домовленості про продаж вказаного автомобілю за ціною 20000 доларів США, шляхом оформлення довіреності з правом розпорядження автомобілем на ім`я покупця, у якості передоплати ОСОБА_14 надав ОСОБА_13 300 доларів США.

Після цього, а саме 25.03.2008 у присутності приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , офіційним власником автомобіля ОСОБА_12 , на прохання фактичного власника ОСОБА_13 , була видана довіреність з правом розпорядження автомобілем Mazda 6 2.0, 2005 року виробництва, державний номер НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , при цьому в рамках раніше досягнутої домовленості ОСОБА_14 повну оплату вартості вказаного автомобіля, а саме грошові кошти у сумі 19700 доларів, мав передати не ОСОБА_13 , а ОСОБА_7 , що він і зробив того ж дня пізніше у приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21.

26.03.2008 ОСОБА_13 уклав з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитний договір № 013/9883/73/82813 для оплати залишку вартості автомобіля Toyota RAV-4 та надав ОСОБА_7 гарантійний лист вказаної банківської установи.

Однак, у період часу з 26.03.2008 по 01.04.2008, в директора ТОВ «Автокапітал-Суми» ОСОБА_7 виник умисел, зловживаючи своїми службовими повноваженнями директора товариства, з метою одержання неправомірної вигоди для себе всупереч інтересам ТОВ «Автокапітал-Суми», шляхом зловживання довірою та обману, заволодіти грошовими коштами ОСОБА_13 , які були йому надані ОСОБА_14 у якості оплати вартості автомобіля Mazda 6 2.0, 2005 року виробництва, державний номер НОМЕР_2 , та перебували у нього в якості часткової оплати вартості потерпілим автомобіля Toyota RAV-4.

01.04.2008 у денний час у приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, ОСОБА_7 умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїми службовими повноваженнями, тобто будучи службовою особою юридичної особи приватного права комерційним директором ТОВ «Автокапітал-Суми», передав ОСОБА_13 , з метою заволодіння грошовими коштами останнього та введення його у оману, автомобіль Toyota RAV-4 2.4 А/Т кузов № НОМЕР_3 , достовірно знаючи, що вказаний автомобіль на праві власності ТОВ «Автокапітал-Суми» не належав, а був власністю ТОВ «Автоком», склавши і видавши при цьому довіреність № 010408/1, накладну № 000127 та акт прийому-передачі зазначеного автомобіля від 01.04.2008, внісши до яких завідомо неправдиві відомості щодо права власності на автомобіль.

У подальшому раніше отриманні в якості часткової оплати зазначеного автомобіля грошові кошти в сумі 19900 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.04.2008 становить 100495 грн., ОСОБА_7 . ОСОБА_13 не повернув та привласнив.

Вказаними умисними діями ОСОБА_7 , що виразилися у зловживанні своїми повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права, складанні та видачі завідомо підробленого документу та заволодінні шляхом обману та зловживання довірою чужим майном грошовими коштами ОСОБА_13 в сумі 100495 грн., що більш ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто у великих розмірах та вчиненого повторно, охоронюваним законом інтересам ОСОБА_13 спричинені тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що являючись службовою особою юридичної особи приватного права комерційним директором ТОВ «Автокапітал-Суми», своїми діями, які виразилися в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень директора підприємства, тобто діями щодо передачі автомобіля Toyota RAV-4 2.4 А/Т кузов № НОМЕР_3 , котрий належав на праві власності ТОВ «Автоком», 01.04.2008 у денний час в приміщенні автомобільного салону за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, та не внесення оплати за вказаний автомобіль власнику транспортного засобу ТОВ «Автоком» в сумі 100495 гри., внаслідок чого охоронюваним законом інтересам ОСОБА_13 були спричинені тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди на вказану суму, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 364-1 КК України, «Зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми, якщо воно спричинило тяжкі наслідки».

Також ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразились в умисному, повторному, заволодінні шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_13 01.04.2008 у денний час в приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми» за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, у сумі 100495 грн., що більш ніж в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, «Шахрайство, вчинене повторно та у великих розмірах».

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у складанні та видачі у приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа довіреності № 010408/01 від 01.04.2008 року, якою уповноважив громадянина ОСОБА_13 на перевезення по території України автомобіля Toyota RAV-4 2.4 А/Т кузов № НОМЕР_3 , транзитний номер НОМЕР_4 , яка містить завідомо неправдиві відомості щодо прав власності на транспортний засіб ТОВ «Автокапітал-Суми», внаслідок чого охоронюваним законом інтересам ОСОБА_13 були спричинені тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди в сумі 100495 грн., що більш ніж в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім цього, 29.03.2008, в ході особистої зустрічі з директором ТОВ «Автокапітал-Суми» ОСОБА_7 , ОСОБА_17 виявив бажання придбати автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon 3.0, на що ОСОБА_7 повідомив, що бажаний ним автомобіль є у наявності та він буде перегнаний до м. Суми за кілька днів.

ТОВ «Автоком-Трейд», яке раніше надавало ТОВ «Автокапітал-Суми» власні автомобілі для їх демонстрації у автомобільному салоні товариства, направило до ТОВ «Автокапітал-Суми» разом з пропозицією укласти договір демонстрації автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon 3.0 А/Т, кузов № НОМЕР_5 , що за своєю комплектацією та технічними характеристиками підходив ОСОБА_17 . У зв`язку з цим, в період часу з 31.03.2008 по 03.04.2008 у ОСОБА_7 виник умисел повторно, зловживаючи своїми службовими повноваженнями комерційного директора ТОВ «Автокапітал-Суми» щодо діяльності від імені товариства, а також розпорядження майном ТОВ «Автоком-Трейд», з корисливих мотивів заволодіти грошовими коштами ОСОБА_17 , шляхом обману та зловживання довірою, які останній мав сплатити за придбання замовленого ним автомобілю.

02.04.2008 у ході телефонної розмови з ОСОБА_17 . ОСОБА_7 повідомив йому, що той зможе придбати бажаний автомобіль наступного дня; ОСОБА_17 , у якого склалося довірливе ставлення до ОСОБА_7 , не будучи обізнаним про злочинні наміри останнього, погодився.

03.04.2008 року о 13.30 ОСОБА_17 , спільно з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , прибув до автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, для придбання раніше обумовленого автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon 3.0. Однак, ОСОБА_7 у автомобільному салоні не виявилося, проте у ході телефонної розмови з менеджером ТОВ «Автокапітал-Суми» ОСОБА_20 , ОСОБА_7 умисно повторно, з корисливих мотивів, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, зловживаючи своїми службовими повноваженнями, достовірно знаючи, що автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon 3.0 А/Т, кузов № НОМЕР_5 , є власністю ТОВ «Автоком-Трейд» та жодних прав розпоряджатися ним він не має, зловживаючи довірою та попередньо ввівши ОСОБА_17 у оману стосовно прав власності на зазначений автомобіль, надав менеджерові вказівку після оплати ОСОБА_17 вартості автомобіля у сумі 44000 доларів США, скласти від імені ОСОБА_7 відповідний договір купівлі-продажу автомобіля, який надати ОСОБА_17 . Після того, як у той же час та в тому ж місці ОСОБА_17 передав бухгалтеру товариства ОСОБА_21 грошові кошти у сумі 44000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 02.04.2008 становить 222200 грн., та згідно усної домовленості між ОСОБА_17 і ОСОБА_7 становило вартість автомобіля, ОСОБА_20 склав та надав ОСОБА_17 договір купівлі-продажу автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon 3.0 А/Т № 03-04-08/1 від 03.04.2008 вартістю 226600 грн. При цьому, ОСОБА_20 , який діяв виключно за вказівкою ОСОБА_7 та не був обізнаний про злочинний умисел останнього, повідомив, що автомобіль буде видано ОСОБА_17 наступного дня лише після підписання вказаного договору ОСОБА_7

04.04.2008, у період часу з 10:00 год. по 11:00 год., за дорученням ОСОБА_17 , ОСОБА_19 у приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, від ОСОБА_20 , який діяв за вказівкою ОСОБА_7 та не був обізнаний про злочинний умисел останнього, отримав автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon 3.0 AT, кузов № НОМЕР_5 , про що було складено відповідний акт приймання-передачі автомобіля та довіреність на перегон автомобіля по території України. У подальшому, ОСОБА_7 отримавши надані ОСОБА_17 грошові кошти у сумі 44000 доларів США, власнику автомобіля ТОВ «Автоком-Трейд» не передав, а привласнив, при цьому на неодноразові вимоги ОСОБА_17 про надання йому рахунок-фактури для реєстрації автомобіля, вказаних документів не надав.

Вказаними умисними діями ОСОБА_7 , що виразились у зловживанні своїми повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права, складанні та видачі завідомо підробленого документу та заволодінні шляхом обману та зловживання довірою чужим майном грошовими коштами ОСОБА_17 у сумі 44000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 02.04.2008 становить 222200 грн., та більш ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто у особливо великих розмірах, вчинених повторно, охоронюваним законом інтересам ОСОБА_17 спричинені тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що, являючись службовою особою юридичної особи приватного права комерційним директором ТОВ «Автокапітал-Суми», своїми діями, які виразилися в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень директора підприємства, тобто діями щодо укладення договору купівлі-продажу автомобіля № 03-04-08/1 03.04.2008 та передачі 04.04.2008 у денний час у приміщенні автомобільного салону за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon 3.0 А/Т, кузов № НОМЕР_5 , та не внесення оплати за вказаний автомобіль власнику транспортного засобу ТОВ «Автоком-Трейд» в сумі 222200 грн., внаслідок чого охоронюваним законом інтересам ОСОБА_17 були спричинені тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди на вказану суму, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 364-1 КК України, «Зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми, якщо воно спричинило тяжкі наслідки».

Також ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразились в умисному, повторному, шляхом обману та зловживання довірою заволодінні грошовими коштами ОСОБА_17 03.04.2008 у денний час в приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми» за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, в сумі 222200 грн., що більш ніж в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, «Шахрайство, вчинене повторно та у особливо великих розмірах».

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у складанні та видачі в приміщенні автомобільного салону ТОВ «Автокапітал-Суми», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського (Троїцька), 21, службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа довіреності № 040408/01 від 04.04.2008 року, якою уповноважив громадянина ОСОБА_17 на перевезення по території України автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon 3.0 А/Т, кузов № НОМЕР_5 , транзитний номер НОМЕР_6 , що містить завідомо неправдиві відомості щодо прав власності на транспортний засіб ТОВ «Автокапітал-Суми», внаслідок чого охоронюваним законом інтересам ОСОБА_17 були спричинені тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди в сумі 222200 грн., що більш ніж в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, складання видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, що спричинило тяжкі наслідки.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06.07.2018 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 .

Особиста присутність особи у судовому процесі, виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Процедури «in absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неякісна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників ЗМІ (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

За змістом ст. 323 КПК України, повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом публікації оголошення про виклик обвинуваченого у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, зокрема в газеті «Урядовий кур`єр», ОСОБА_7 до суду не прибув.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 2 ст. 49 КК України, оскільки вчинення кримінально протиправних дій мало місце у період з 12.02.2008 року до 04.04.2008 року.

Прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_5 , посилаючись на практику Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 року, не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілі ОСОБА_22 , як представник (керівник) ТОВ «Автоарт», ОСОБА_8 , ОСОБА_13 і ОСОБА_17 , повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не сповістили.

Згідно приписів п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Положеннями ч. 1 ст. 44 КК України та ч. 1 ст. 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зі змісту ч. 2 ст. 49 КК України вбачається, що перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг строку давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Водночас факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності та зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК України. У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: 15 років з часу вчинення злочину, 5 років з часу вчинення кримінального проступку.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Міра покарання за ч. 2 ст. 364-1 КК України передбачає накладення штрафу в розмірі від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, призначається покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Скоєння злочину за ч. 4 ст. 190 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Санкцією ч. 2 ст. 366 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до встановленої ч. 2 ст. 12 КК України класифікації, кримінально протиправне діяння, за яким обвинувачується ОСОБА_7 , передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком, інші інкриміновані йому кримінальні правопорушення відносяться до категорії нетяжких (ч. 2 ст. 366 КК України), тяжких (ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 190 КК України) і особливо тяжких (ч. 4 ст. 190 КК України) злочинів.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.02.2023 по справі № 735/1121/20, визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Частиною першою статті 49 КК встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання.

Частина друга зазначеної статті містить нормативні приписи такого змісту: «Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років».

Друге речення наведеної вище частини статті не містить прямої вказівки щодо строків давності, на які необхідно орієнтуватись після відновлення їх перебігу. Недостатня визначеність формулювання частини другої статті 49 КК зумовлює суперечливе розуміння змісту правової норми.

Формально-логічний і лексичний аналіз змісту частини другої статті 49 КК дає підстави для висновку, що використані в першому і другому реченнях слова «зупиняється» і «відновлюється» стосуються строків, зазначених у частині першій, тобто диференційованих.

Нормативні приписи про зупинення і відновлення строків у випадках ухилення особи від досудового розслідування або суду мають логічний і практичний сенс лише тоді, коли після з`явлення або затримання особи продовжується перебіг строку, який у кінцевому підсумку обчислюється шляхом складання відповідного диференційованого терміну, встановленого частиною першою статті 49 КК, і часу ухилення особи від розслідування, суду.

Адже за умови, якби наміром законодавця передбачалося анулювання встановлених частиною першою статті 49 КК строків з огляду на сам лише факт ухилення підозрюваного, обвинуваченого від розслідування або суду, не було б жодної необхідності включати в частину другу цієї статті положення про зупинення та відновлення строку. В означеному випадку від законодавця логічно було би очікувати таке формулювання норми: в разі ухилення особи від досудового розслідування або суду вона звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального проступку минуло п`ять років, а з часу вчинення злочину п`ятнадцять років.

Встановлені частиною другою статті 49 КК загальні строки мають преклюзивний характер і спрямовані на недопущення застосування щодо людини заходів кримінальної репресії через нерозумно тривалі проміжки часу. Адже в іншому разі зупинення диференційованих строків у випадках, коли підозрюваний, обвинувачений переховується від розслідування та суду впродовж багатьох років, продовжувало б їх на необмежений час з можливістю покарання особи за кримінальні правопорушення, вчинені в далекому минулому, впродовж усього життя як тільки вона потрапить у поле зору правоохоронних органів.

Особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину.

Тобто, закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Аналізуючи викладене, слід підсумувати, що час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду і в подальшому, не втрачає свого значення, а зберігається та зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 умисно ухиляється від суду починаючи з 28 травня 2008 року по теперішній час. Диференційований строк давності для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України становить: 3 роки з часу вчинення кримінального проступку за ч. 4 ст. 358 КК України (07 березня 2008 року) та 15 років з часу вчинення кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України (12.02.2008 04.04.2008), перебіг якого зупиняється на час ухилення від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, на час розгляду клопотання захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності (04.04.2023), з урахуванням викладених вище положень та встановлених судовим розглядом обставин, зважаючи на наслідки спливу загального строку давності, передбаченого ч. 2 ст. 49 КК України (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років проступку), який настає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення, обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку прокурора, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ч. 2 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відносно нього згідно ст. 284 КК України.

По справі потерпілим ОСОБА_17 заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_7 на суму 921 951 грн., яка складається з вартості автомобіля, відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції, відсотків з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми.

На підставі ч. 3 ст. 129 КПК України, колегія суддів вважає необхідним залишити цивільний позов ОСОБА_17 без розгляду та роз`яснити потерпілому, що він має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 122 КПК України, колегія суддів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_7 на корить держави процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертиз 5752 грн. 80 коп., 302 грн. 40 коп., 1173 грн, 33 грн. 48 коп., 751 грн. 20 коп., 1222 грн. 751 грн. 20 коп., а всього 9986 грн. 08 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: вилучені документи залишити в матеріалах справи, автомобіль «Тойота-Авенсіс», двигун № НОМЕР_7 , кузов № НОМЕР_8 , переданий 10.06.2008 ТОВ «Артмотор» вважати повернутим.

Керуючись ст. 12, ч. 2 ст. 49, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, ст.ст. 122, 284, 286, 288, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується за ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 49 КК України та ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_7 на корить держави процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертиз 5752 грн. 80 коп., 302 грн. 40 коп., 1173 грн. 33 грн. 48 коп., 751 грн. 20 коп., 1222 грн. 751 грн. 20 коп., а всього 9986 грн. 08 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 залишити без розгляду.

Речові докази по кримінальному провадженню: вилучені документи залишити в матеріалах справи, автомобіль «Тойота-Авенсіс», двигун № НОМЕР_7 , кузов № НОМЕР_8 , переданий 10.06.2008 ТОВ «Артмотор» вважати повернутим.

Копію ухвали вручити ОСОБА_7 , його захиснику ОСОБА_6 , потерпілим ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 та прокурору Окружної прокуратури м. Суми.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Повний текст ухвали оголошено 07 квітня 2023 року о 08 год. 45 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3