Справа № 336/5580/22
Провадження № 1кп/336/689/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного 25.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільнянка, Вільнянського району, Запорізької області, який має вищу освіту, офіційно працевлаштованого на ДП «Івченко Прогрес», одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , будучи начальником сектору вторинних матеріальних ресурсів та сервісного забезпечення цеху управління інфраструктури підприємства ДП ЗМКБ «Івченко Прогрес», будучи особою, яка зобов`язана дотримувати правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, залучив до роботи працівника не за професією без проведення та оформлення цільового інструктажу, в результаті чого порушив п.п. «л», «м», п. 4.1 «Посадової інструкції ДІ 81.008-2018 Заступника начальника відділу вторинних матеріальних ресурсів і сервісного забезпечення», затвердженої наказом по ДП «Івченко-Прогрес» від 13 вересня 2018 року № 1008 та п.п. 2.1.1, п. 2.1 «Інструкції з охорони праці ІОТ 01.13.008-2019 для всіх робітників підприємства затвердженої наказом по ДП «Івченко-Прогрес» від 08 серпня 2019 року № 912.
В результаті порушення технологічного процесу робіт некваліфікованим працівником відбувся вибух газоповітряної суміші у зв`язку з чим підсобному робітнику ділянки утилізації відходів сировини вторинних матеріальних ресурсів та сервісного забезпечення цеху комплексу забезпечення праці та виробництва підприємства ДП ЗМКБ «Івченко Прогрес» ОСОБА_3 , заподіяно шкоду здоров`ю у вигляді травматичної ампутації нігтьової фаланги II пальця правої кисті, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості та рани в ділянці лівого стегна, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження
Отже, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 272 КК України - порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.
24 жовтня 2022 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України у якому міститься клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, без виклику всіх учасників провадження.
До обвинувального акту додані: письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні; реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка захисника ОСОБА_5 про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного ОСОБА_2 про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; заява про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні потерпілого ОСОБА_3 .
Як видно з наданих матеріалів, відносно ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався.
Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження.
Зокрема, з обвинувального акта вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що наказом № 16 від 18 січня 2021 року ОСОБА_2 призначено на посаду начальника сектору вторинних матеріальних ресурсів та сервісного забезпечення в цех управління інфраструктури підприємства ДП ЗМКБ «Івченко Прогрес».
Наказом № 619 від 17 травня 2019 року ОСОБА_3 призначено на посаду підсобного робітника ділянки утилізації відходів сировини вторинних матеріальних ресурсів та сервісного забезпечення в цех комплексу забезпечення праці та виробництва підприємства ДП ЗМКБ «Івченко Прогрес».
Відповідно до посадової інструкції начальника виробництва ДП «Запорізьке машинобудівельне конструкторське бюро «Прогрес» ім. академіка А.Г. Івченко» затвердженої наказом №1008 заступника директора підприємства з персоналу та інфраструктури від 13 серпня 2018 року з якою ознайомився ОСОБА_2 , на останнього покладено наступні посадові обов`язки:
4.1. Заступник начальника відділу вторинних матеріальних ресурсів та сервісного обслуговування (далі ВВМР та СО) зобов`язаний:
л)організовувати та контролювати дотримання в ВВМР та СО безпечних умов праці відповідно до вимог нормативних актів, а також забезпечувати дотримання правил і норм охорони праці та пожежної безпеки працівниками ВВМР та СО;
м)здійснювати контроль за дотриманням працівниками ВВМР та СО правил поводження з машинами, механізмами, обладнанням та іншими засобами виробництва, з використанням засобів індивідуального захисту.
Відповідно до «Інструкції з охорони праці ЮТ 01.13.008-2019 для всіх робітників підприємства затвердженої наказом по ДП «Івченко-Прогрес» від 08 серпня 2019 року № 912, «У разі направлення робітника на виконання разових робіт, не пов`язаних з його основною професією або посадою яку він займає, ознайомити його з умовами праці, провести цільовий інструктаж з охорони праці, з записом в журналі інструктажів і здійснювати контроль безпечного виконання робіт».
Однак в супереч вищенаведених вимог законодавства ОСОБА_6 допустив їх порушення за наступних обставин.
24 червня 2022 року о 06 годині 29 хвилин ОСОБА_3 , зайшов на територію підприємства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та приступив до виконання своїх функціональних обов`язків.
Того ж дня приблизно о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_3 та наказав прибути до приміщення центрального проходу цеху 01.05.33 для виконання робіт з вирізання отвору у металевій бочці за допомогою кутошліфувальної машини.
Приблизно о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_3 прибув до місця виконання робіт де ОСОБА_2 , поставив ОСОБА_3 завдання - прорізати квадратний отвір у кришці порожньої металевої бочки за допомогою кутошліфувальної машини.
Таким чином ОСОБА_6 залучив до роботи працівника не за професією без проведення та оформлення цільового інструктажу, в результаті чого порушив п.п. «л», «м», п. 4.1 «Посадової інструкції ДІ 81.008-2018 Заступника начальника відділу вторинних матеріальних ресурсів і сервісного забезпечення», затвердженої наказом по ДП «Івченко-Прогрес» від 13 вересня 2018 року № 1008 та п.п. 2.1.1, п. 2.1 «Інструкції з охорони праці ЮТ 01.13.008-2019 для всіх робітників підприємства затвердженої наказом по ДП «Івченко- Прогрес» від 08 серпня 2019 року № 912.
ОСОБА_3 увімкнувши кутошліфувальну машину почав різати металеву кришку бочки після чого роздався вибух. Під дією газоповітряної суміші, що неконтрольовано вивільнилася через проріз бочки, відлетіла її металева кришка та вдарила ОСОБА_3 в результаті чого заподіяла останньому тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації нігтьової фаланги II пальця правої кисті, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості та рани в ділянці лівого стегна, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.
Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Отже саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, а саме порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд призначає ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України
Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.
Речові докази: фрагмент металевої кришки та змиви, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1