Справа № 375/412/22
Провадження № 1-кп/375/8/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

а участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000319 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не депутата, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше неодноразово судимого, останній раз 13 березня 2019 року Рокитнянським районним судом Київської області за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 05 листопада 2021 року умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 8 місяців 23 дні, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною 2 статті 185 та частиною 3 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену, у визначеному законом порядку, судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 04.02.2022 близько 01 години ОСОБА_4 знаходився за місцем

проживання свого знайомого ОСОБА_7 , в будинку АДРЕСА_1 , де з останнім вживав алкогольні напої. В цей час ОСОБА_4 вийшов з будинку на вулицю, щоб справити природні потреби. Заздалегідь знаючи, що власниця домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 проживає в м. Київ, він вирішив вчинити крадіжку металевих напівмісяців, з яких виготовлений паркан навколо домоволодіння останньої, з метою їх здачі до пункту прийому вторинної сировини.

Реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна ОСОБА_4 діючи повторно, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, відшукавши за будинком ОСОБА_7 мішок з поліетиленових ниток взяв його з собою та направився до домоволодіння за

адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись за вхідною хвірткою зазначеного домоволодіння ОСОБА_4 відчинив її, штовхнувши ногою та таким чином потрапив на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 . Побачивши на подвір`ї належний ОСОБА_8 паркан, виготовлений з металевих напівмісяців ОСОБА_4

руками почав виламувати їх з паркану та складати до мішка з поліетиленових ниток. Помістивши до мішка 106 металевих напівмісяців загальною вагою 42,4 кг, вартістю 279 грн. 84 коп, ОСОБА_4 завантажив його собі на спину та виніс металеві напівмісяці в мішку за межі домоволодіння АДРЕСА_1 та таким чином вчинив таємне викрадення чужого майна.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме відніс металеві напівмісяці в мішку до двору ОСОБА_7 де заховав їх за будинком.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

28.02.2022 близько 19 год. 30 хв. у ОСОБА_4 , виник злочинний

умисел на вчинення крадіжки алкогольних напоїв з продуктового магазину за

адресою:

АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 маючи при собі заздалегідь приготований, рюкзак марки «Let's go», прийшов до продуктового магазину за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_9 . З метою проникнення до приміщення вказаного магазину, ОСОБА_4 відшукав поруч з магазином камінець та діючи повторно, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, кинув вказаний камінець у скло вікна магазину з метою його розбиття, однак скло не розбилось, та в магазині спрацювала тривожна сигналізація. Дочекавшись вимкнення звукового сигналу тривожної сигналізації, ОСОБА_4 обійшов магазин ззаду де відшукав дерев`яний піддон. Взявши в руки піддон та приставивши його до стіни магазину з лівого боку, ОСОБА_4 залізши на вказаний дерев`яний піддон та руками дотягнувся до металевих грат вікна, схопившись за які потягнув їх на себе та зірвав грати з кріплень знизу, відігнувши металеві грати, ОСОБА_4 витягнувши цвяхи, які тримали скляну шибку, та вийнявши шибку з рами вікна кинув її на підлогу. Тримаючись руками за раму вікна, ОСОБА_4 підтягнувся та через отвір у вікні, проник до середини вказаного магазину.

Перебуваючи в середині магазину ОСОБА_4 відшукав поліетиленовий пакет, в який почав складати належне ОСОБА_9 майно, а саме: дві туби зубної пасти «Colgate Total Soin complet», об`ємом 75 мл. загальною вартістю 151 грн. 26 коп., один жіночий гаманець з шкірозамінника, чорного кольору, «Elegant» вартістю 246 грн. 33 коп., три набори полотен для лобзика «Mxt professional» типу «T144D» загальною вартістю 85 грн. 86 коп., один склоріз алмазний «Sparta» вартістю 55 грн. 32 коп., один чоловічий сухий антипреспірант «Balea Men», об`ємом 100 мл. вартістю 130 грн. 33 коп., три автомобільні ізолюючі стрічки «PVC» довжиною 30 м., шириною 19 мм., товщиною 0,13мм. загальною вартістю 41 грн. 73 коп., одну тубу гелю після гоління «Aroma for men», об`ємом 65 мл. вартістю 35 грн. 33 коп., тринадцять пачок цукру ванільного «Мрія», вагою 10 гр. кожна, загальною вартістю 19 грн. 24 коп., одну пачку овочевої приправи «Торчин 10 овочів», вагою 170, гр. вартістю 34 грн. 77 коп., одну тубу клею резинового водостійкого «Inter Globus», об`ємом 40 мл. вартістю 10 грн. 04 коп., одну упаковку з 4 цинково-вугільних гальванічних елементів живлення, типорозміру ААА «Varta» вартістю 45 грн. 63 коп., одну упаковку з 2 лужних елементів живлення, типорозміру ААА «Duracell» вартістю 41 грн. 67 коп., три пачки жувальної, гумки «Orbit» зі смаком полуниця-банан загальною вартістю 38 грн. 31 коп., один напилок «Сібртех», квадратний, 150 мм., з дерев`яною ручкою вартістю 27 грн. 39 коп., один засіб гігієнічний після гоління «Тройной ретро №3», об`ємом 100 мл. вартістю 16 грн. 15 коп., дві пачки драже «M&M'S» арахіс, вагою 45 гр. кожна, загальна вартість складає 32 грн. 14 коп., одну плитку, шоколаду «Millennium Air Chocolate», вагою 90 гр. вартістю 24 грн. 93 коп., один шоколадний батончик «Milky Way», вагою 21,5 гр. вартістю 8 грн. 33 коп., одну рулетку в прогумованому корпусі «Sparta» 7,5Мх24ММ» вартістю 74 грн. 67 коп., один меблевий стиплер металевий регульований «Sparta» зі скобами вартістю 197 грн. 67 коп.

Потім поклав до рюкзака марки «Let's go»одну пляшку вина ігристого «Brut Villa Krim», об`ємом 750 мл. вартістю 110 грн. 60 коп., дві пляшки горілки «Хлібний дар», об`ємом 0,5 л. кожна, загальною вартістю 199, грн. 94 коп., дві пляшки горілки «Гріндей», об`ємом 0,5 л. кожна, загальною вартісл ю 203 грн. 06 коп.

Зазначені речі в поліетиленовому пакеті та рюкзаку ОСОБА_4 відніс до вікна через яке він проник до магазину. Надягнувши на спину рюкзак та тримаючи поліетиленовий пакет в руках, через отвір у вікні ОСОБА_4 перемістив зазначені речі за межі магазину та таким чином вчинив таємне викрадення чужого майна.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме відніс його до місця проживання свого знайомого ОСОБА_7 , де з останнім в подальшому випив алкогольні напої, а інші речі заховав у будинку.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 завдав

потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1830 грн. 70 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Процесуальні рішення у справі

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 червня 2022 року проведення підготовчого засідання у кримінальному провадженні №0000319 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною 2 статті 185 КК України та частиною 3 статті 185 КК України призначено на 05 вересня 2022 року.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 05 вересня 2022 року підготовче провадження у кримінальному провадженні №0000319 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною 2 статті 185 КК України та частиною 3 статті 185 КК України, закінчено та кримінальне провадження призначене до судового розгляду в загальному порядку на 15 годину 30 хвилин 15 вересня 2022 року.

У зв`язку з неявкою у судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 розгляд справи відкладено до 10 годину 15 листопада 2022 року.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 15 листопада 2022 року задоволено клопотання прокурора та до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано привід у судове засідання. Розгляд справи відкладено до 10 години 24 листопада 2022 року.

24 листопада 2022 року справа була знята з розгляду у зв`язку з відключенням електричної енергії та відкладена до 10 годину 00 хвилин 02 грудня 2022 року, з тих же причин розгляд справи було відкладено до 09 години 12 січня 2023 року та 09 години 10 хвилин 01 лютого 2023 року.

01 лютого 2023 року усною ухвалою суду задоволено клопотання обвинуваченого про надання йому часу для приєднання до матеріалів справи додаткових документів, які характеризують його особу та оголошено перерву до 14 години 02 березня 2023 року.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

В судовому засіданні 01.02.2023 після оголошення прокурором обвинувального акту ОСОБА_4 пояснив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, викладені у ньому обставини відповідають фактичним обставинам справи, він визнає себе винним і бажає давати показання.

Судом запропоновано учасникам справи визначити обсяг доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, обвинувачений визнав свою вину та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, підстави для сумніву щодо добровільності його позиції відсутні, а тому вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене просить суд обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу та документів, що стосуються речових доказів.

Обвинувачений проти застосування скороченого порядку дослідження доказів не заперечував, розуміє що буде позбавлений права на апеляційне оскарження визнаних ним обставин справи.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не прибув, натомість 05 вересня 2022 року подав до суду клопотання, яким просив підготовче судове засідання та судовий розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечував проти скороченого порядку дослідження доказів за ч 3 ст. 349 КПК України, зазначивши, що така його позиція є добровільною та він розуміє що буде позбавлений права оскарження обставин кримінального провадження в апеляційному порядку. Претензій до ОСОБА_4 не має та при визначенні міри покарання останньому покладається на розсуд суду..

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не прибула. 05 вересня 2022 року на електронну адресу суду подала заяву, відповідно до якої просила підготовче судове засідання та судовий розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України просила проводити судовий розгляд справи у спрощеному порядку. Також їй зрозуміло обмеження права на оскарження обставин кримінального провадження в апеляційному порядку. При призначенні покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду та претензій до останнього не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини 3 статті 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

За таких обставин, суд, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України, постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та документів, що стосуються речових доказів.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи "Стосовно спрощення кримінального правосуддя" визначено, що оскільки при процедурі "заява підсудного про визнання вини" від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) "Девеер проти Бельгії" (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурора та потерпілих щодо розгляду справи у порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Враховуючи те, що прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілі вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини 3 статті 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

Будучи допитаним в судовому засіданні, призначеному на 01 лютого 2023 року, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною 2 статті 185 КК України та частиною 3 статті 185 КК України, визнав повністю і надав пояснення, ідентичні викладеним в обвинувальному акті. Зокрема зазначив, що 04 лютого 2022 року, вночі після вживання алкогольних напоїв зі своїм знайомим ОСОБА_7 за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_3 , у нього виник умисел на крадіжку металевих напівмісяців з огорожі домоволодіння ОСОБА_8 , будинок якого розташовується по сусідству з будинком ОСОБА_7 . З цією метою, він відшукав за будинком ОСОБА_7 політеленовий мішок та пішов до домоволодіння ОСОБА_8 . Там він руками виламав металеві напівмісяці з паркану домоволодіння, склав їх у принесений мішок, який переніс до подвір`я ОСОБА_7 та сховав за будинком останнього. Про крадіжку ОСОБА_7 не повідомляв.

Завдана потерпілій шкода ним відшкодована шляхом повернення викрадених елементів огорожі.

Крім того, у вечері 28 лютого 2022 року у нього виник умисел на крадіжку з магазину, належного ОСОБА_9 алкогольних напоїв та продуктів харчування. З цією метою, він взявши рюкзак, пішов до магазину, який розташований по АДРЕСА_4 . Там він спочатку кинув камінець у вікно магазину та перечикавши коли відключиться тривожна сигналізація, обійшов магазин ззаду та приставивши до стіни дерев"яний піддон, дотягнувся до вікна магазину та руками зірвав з кріплень грати. Після цього вийняв шибку з рами вікна та через отвір у вікні проник до серединпи магазину.

Перебуваючи у приміщенні магазину, він відшував у магазині політиленовий пакет куди склав різні побутові та господарські речі, а у принесений рюкзак поклав пляшку шампанського та чотини пляшки горілки. Натягнувши рюкзак на спину та примаючи пакет у руках, він через отвір у вікні залишив приміщення магазину. Викрадені ним алкогольні напої вони вжили з його знайомим ОСОБА_7 , а інші речі він сховав у будинку. Про крадіжку ОСОБА_7 не роповідав. Визнає перелік та суму викладеного майна. В подальшому він добровільно видав викрадені речі працівникам поліції.

Завдані потерпілому збитки він відшкодував шляхом повернення викрадених речей.

У вчиненому щиро розкаюється і просить суворо не карати.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Згідно з частиною 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд розглянув обвинувальний акт в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до статті 337 КПК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним поза розумним сумнівом, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 :

за частиною 2 статті 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а саме таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 на суму 279 гривень 84 копійок, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 1 Примітки до статті 185 КК України.

за частиною 3 статті 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 на суму 1830 гривень 70 копійок, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 1 Примітки до статті 185 КК України, шляхом проникнення у приміщення належного йому магазину.

Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений частиною 2 статті 185 КК України, відповідно до частини 4 статті 12 КК України, є нетяжким злочином, а вчинений ним злочин, передбачений частиною 3 статті 185 КК України, відповідно до частини 5 статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Також судом враховано, що зазначені кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Рокитнянського районного суду від 13 березня 2019 року.

Позиція сторін щодо міри покарання.

Під час судових дебатів прокурор ОСОБА_3 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України покарання у виді позбавлення волі терміном 2 (два) роки та за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки.

Відповідно до вимог частини 1 статті 70 КК України, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Остаточне покарання за сукупністю вироків призначити за правилами частини 1 статті 71 КК України, з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суворо його не карати та дати можливість виправитися без позбавлення волі.

Мотиви призначення відповідного покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог статтей 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з частиною 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні "Бемер проти Німеччини" від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне відшкодування завданої його діями шкоди потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Санкцією частини 2 статті 185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а частини 3 статті 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як статті 70, так і статті 71 КК: спочатку - за правилами частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку;

після цього - за правилами частини 4 статті 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Пунктом 26 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що судам необхідно мати на увазі, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України, до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати:

- частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково;

При вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, - то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку.

У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Так, частиною 1 статті 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті, при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є особливо тяжким злочином, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Частиною 4 статті 71 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, покарання ОСОБА_4 слід визначити таким чином: 1) призначити окремо покарання за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України; 2) визначити покарання за сукупністю злочинів, відповідно до вимог частин 1 статті 70 КК України; 3) призначити покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироками на підставі статті 71 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі статтею 12 КК України є не тяжким та тяжким злочинами; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; пом`якшуючі його відповідальність обставини, якими є розкаяння обвинуваченого у вчиненому, його активне сприяння у розкритті злочинів та добровільне відшкодування потерпілим, завданої його діями матеріальної шкоди; відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має місце реєстрації та постійне місце проживання, не працевлаштований, вчинив нові злочини під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, однак має негативну характеристику за місцем проживання; відповідно до довідок, наданих лікарем-наркологом та лікарем-психіатром КНП Рокитнянської селищної ради Київської області "Рокитнянська БЛ", не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за фактом крадіжки майна потерпілої ОСОБА_8 , в межах санкції частини 2 статті 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, та за фактом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 , у межах санкції частини 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 05 листопада 2021 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнений від відбування покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року з невідбутим терміном покарання 8 (вісім) місяців 23 (двадцять три) дні.

Інкриміновані йому кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив: передбачене частиною 2 статті 185 КК України - 04.02.2022, та частиною 3 статті 185 КК України - 28.02.2022, тобто у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року.

Згідно з вимогами частини 5 статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання відповідно до вимог статті 71 КК України з врахуванням невідбутої частини покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у межах, санкції, передбаченої частиною 3 статті 185 КК Україниу виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368-371, 373-374, 392-395 КПК України, ст.ст. 12, 70, 71, 72, ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною 2 статті 185 та частиною 3 статті 185 КК України та призначити покарання за частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за частиною 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити за правилами частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Остаточне покарання за сукупністю вироків призначити за правилами частини 1 статті 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з дня затримання після набрання вироком законної сили та приведення його до виконання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у справі:

106 металевих напівмісяців -які передані на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_8 - після набрання вироком законної сили залишити останній по належності;

дві туби зубної пасти «Colgate Total Soin complet», об`ємом 75 мл., один жіночий гаманець з шкірозамінника, чорного кольору, «Elegant», три набори полотен для лобзика «Mxt professional» типу «T144D», один склоріз алмазний «Sparta», один чоловічий сухий антипреспірант «Balea Men», об`ємом 100 мл., три автомобільні ізолюючі стрічки «PVC» довжиною 30 м., шириною 19 мм., товщиною 0,13мм., одну тубу гелю після гоління «Aroma for men», об`ємом 65 мл., тринадцять пачок цукру ванільного «Мрія», вагою 10 гр. кожна, одну пачку овочевої приправи «Торчин 10 овочів», вагою 170 гр., одну тубу клею резинового водостійкого «Inter Globus», об`ємом 40 мл., одну упаковку з 4 цинково-вугільних гальванічних елементів живлення, типорозміру ААА «Varta», одну упаковку з 2 лужних елементів живлення, типорозміру ААА «Duracell», три пачки жувальної, гумки «Orbit» зі смаком полуниця-банан, один напилок «Сібртех», квадратний, 150 мм., з дерев`яною ручкою, один засіб гігієнічний після гоління «Тройной ретро №3», об`ємом 100 мл., дві пачки драже «M&M'S» арахіс, вагою 45 гр. кожна, одну плитку, шоколаду «Millennium Air Chocolate», вагою 90 гр., один шоколадний батончик «Milky Way», вагою 21,5 гр., одну рулетку в прогумованому корпусі «Sparta» 7,5Мх24ММ», один меблевий стиплер металевий регульований «Sparta» зі скобами, одна пляшка вина ігристого «Brut Villa Krim», об`ємом 750 мл., дві пляшки горілки «Хлібний дар», об`ємом 0,5 л. кожна, дві пляшки горілки «Гріндей», об`ємом 0,5 л. кожна -які передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_9 - після набрання вироком законної сили залишити останньому по належності;

три гіпсових зліпки сліду підошви взуття, які поміщено у три картонні коробки - знищити;

кросівки чорного кольору фірми "SAYT", які поміщено до спец. пакету № INZ 3010683 - повернути ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок проголошено 02 березня 2023 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА