Ухвала

Іменем України

28 жовтня2022 року

м. Київ

провадження № 51- 3255 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 жовтня 2021 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Засуджена ОСОБА_1 звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно неї судових рішень, при цьому просить скасувати вирок апеляційного суду та закрити кримінальне провадження.

Мотиви Суду

Статтею 427 КПК Українивстановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2, ч. 5 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції; до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. Крім того, коли сторона вимагає скасування судових рішень, вона має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на яке вона посилається.

Усупереч наведених положень, засуджена ОСОБА_1 , порушуючи питання про скасування вироку Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, переважно наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, описує власне бачення подій, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Разом з цим, засуджена у своїй касаційній скарзі виражає незгоду з постановленими відносно неї як вирокомІнгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 жовтня 2021 року, так і вироком Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року, однак просить скасувати лише вирок апеляційного суду. Отже, мотивувальна та прохальна частини скарги суперечать одна одній.

Висловлюючи вимогу про закриття кримінального провадження, засуджена ОСОБА_1 не вказує конкретної підстави для цього, з огляду на положення ст. 284 КПК України, а також не враховує, що в силу приписів ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржених судових рішеннях.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Ці вимоги мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 КПК України, а саме, Судмає право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте, викладені вимоги засудженої про закриття кримінального провадження відносно неї та притягнення до кримінальної відповідальності іншої особи, а саме ОСОБА_2 , не узгоджуються з наведеною нормою закону.

Усупереч вимозі, передбаченій ч. 5 ст. 427 КПК України, засуджена ОСОБА_1 не додала копію вироку Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року, у зв`язку з чим Суд позбавлений можливості визначитись, що таке рішення існує, а касаційна скарга подана із дотриманням вимог статей 424 - 427 цього Кодексу, а тому не можна вирішити питання, чи є підстави для відкриття касаційного провадження.

Крім того, засуджена ОСОБА_1 вказує, що їй було відмовлено у застосуванні примусових заходів медичного характеру, а тому просить переглянути це рішення в касаційному порядку, відповідно до ст. 424 КПК України. При цьому, засуджена взагалі не зазначає що це за рішення, як і не додає його копію.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5