ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/785/22
Провадження № 11кп/818/195/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 листопада 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному 01 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Комсомольське Зміївського району Харківської області, неодруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-15.11.2019 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.2 ст.289, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 2 роки);

-17.08.2022 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30 листопада 2022 року засуджено ОСОБА_6 за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.72, ч.1, 4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом складання покарань, до покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.08.2022 року за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 року позбавлення волі, повністю приєднано призначене покарання за цим вироком, та визначено остаточне ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Цим же вироком ОСОБА_6 зараховано в строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, покарання, відбуте ОСОБА_6 за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17 серпня 2022 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь експерта ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 180 грн.

Ухвалено рішення щодо речових доказів та арештованого майна.

Згідно з вироком суду, 30 березня 2022 року, близько 20:00 години, ОСОБА_6 знаходився поблизу Слобожанського ліцею № 1, розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт.Слобожанське, вул.. С.Закори, буд.28, разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в нього виник умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном шляхом зловживання довірою.

З метою реалізації вказаного умислу, в той же день і час, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу Слобожанського ліцею № 1, розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт.Слобожанське, вул.С.Закори, буд.28, протиправно, з корисливих мотивів з метою наживи, перебуваючи у дружніх відносинах з ОСОБА_8 , шляхом зловживання довірою останнього, під приводом здійснення дзвінка знайомому, попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон «ZTE Blade V2020 Smart» моделі ZTE 8010, 128Gb/4Gb. ОСОБА_8 , не передбачаючи злочинного наміру ОСОБА_6 , добровільно передав останньому вказаний мобільний телефон, який перебував у нього в користуванні, а фактично належить його матері потерпілій ОСОБА_9 . Заволодівши вище вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_6 , не маючи наміру повертати його власнику, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 3289,30 гривень.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі за її змістом, не оскаржуючи висновків суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, винуватості, та кваліфікації своїх дій, просить вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 листопада 2022 року щодо нього змінити в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування посилається на те, що суд не в повній мірі врахував обставини, які суттєво могли б вплинути на пом`якшення покарання.

Водночас зазначає про те, що порушено його право, передбачене ст.42 КПК України, оскільки його не було ознайомлено з матеріалами кримінального провадження.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала необґрунтованою апеляційну скаргу обвинуваченого та просила залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.190 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації його дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч.2 ст.394, ст.404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції з урахуванням вимог та обставин, передбачених статтями 50, 65-67 КК України, правових позицій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини та наслідки їх вчинення, данні про особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, реально відбував покарання у виді позбавлення волі, маючи не зняту і не погашену судимість, знову вчинив кримінальне правопорушення, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд цілком правильно, відповідно до вимог ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визнав щире каяття останнього.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_6 покарання (його вид та строк) таким, що цілком відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст.50, 65 КК України, є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам.

Судом при призначенні покарання ОСОБА_6 правильно застосовано вимоги та правова формула, передбачені ч.4 ст.70, ст.72 КК України, а також принцип складання покарань за сукупністю злочинів, що також відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності покарання за кожен злочин. При цьому, колегія суддів не вбачає підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання, явно несправедливим внаслідок суворості, оскільки воно призначено в мінімальних межах санкції статті закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність висновків щодо правильності призначеного останньому покарання та справедливості обраного йому заходу примусу. При цьому обвинувачений не вказує в апеляційній скарзі, які саме суд першої інстанції не врахував обставини, що на його думку суттєво могли пом`якшити покарання.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про, те що судом його не було ознайомлено з матеріалами кримінального провадження, то колегія суддів визнає їх безпідставними, оскільки ознайомлення відбувається за клопотанням обвинуваченого, однак матеріали справи такого клопотання не містять.

Поряд з цим істотних порушень прав обвинуваченого колегія суддів не вбачає, так як всі процесуальні документи були вручені обвинуваченому.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_6 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 листопада 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3