Справа № 639/3608/22
Провадження № 1-кп/639/408/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000732 від 03.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
1) ОСОБА_3 вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за таких обставин.

Так, ОСОБА_3 05.09.2022 у денний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходився у приватному домоволодінні його сестри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки його сестра ОСОБА_7 надала дозвіл на тимчасове проживання у її квартирі, за умови цілісності майна, яке знаходиться всередині квартири.

Саме в той час ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаній квартирі, помітив у одній з кімнат, а саме на кухні електричний гриль марки «Rainberg», модель «RB-5402», після чого у нього виник намір на крадіжку вказаної побутової техніки, надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, він таємно викрав електричний гриль марки «Rainberg», модель «RB-5402», що належить громадянці ОСОБА_7 , тим самим незаконно заволодівши вказаним майном потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, власником якого є ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану.

Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, розпорядився ним на власний розсуд, а саме: заклав 05.09.2022 на особисті документи ОСОБА_8 , яка не була обізнана про злочинні дії останнього, до Ломбарду «Благо», що знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, буд. 2.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1249 грн. 20 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 478М від 11.10.2022.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

2) Крім того, ОСОБА_3 , повторно вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за таких обставин.

Так, ОСОБА_3 17.09.2022 у денний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходився у приватному домоволодінні його сестри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки його сестра ОСОБА_7 надала дозвіл на тимчасове проживання у її квартирі.

Саме в той час, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаній квартирі, помітив у ванній кімнаті пральну машинку марки «LG», після чого у нього виник намір на крадіжку вказаної побутової техніки, надалі реалізовуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігав, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, він взяв пральну машинку марки «LG», що належить громадянці ОСОБА_7 , тим самим незаконно заволодівши нею.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, власником якого є ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, а саме: продав того ж дня раніше незнайомому ОСОБА_9 , за що отримав грошову винагороду в сумі 1000 грн.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3300 грн. 00 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 478М від 11.10.2022.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

3) Також, ОСОБА_3 , повторно вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за таких обставин.

Так, ОСОБА_3 20.09.2022 у денний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходився у приватному домоволодінні його сестри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки його сестра ОСОБА_7 надала дозвіл на тимчасове проживання у її квартирі.

Саме в той час, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаній квартирі, помітив у вітальні телевізор марки «Sonу Вravia», після чого у нього виник намір на крадіжку вказаного майна, надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігав, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, він таємно викрав телевізор марки «Sonу Вravia», що належить громадянці ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, власником якого є ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану.

Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, а саме: продав його у той же день раніше знайомому ОСОБА_10 , за що отримав грошову винагороду у сумі 1300 грн.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3000 грн. 00 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 478М від 11.10.2022.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

4) Крім того, ОСОБА_3 , повторно вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за таких обставин.

Так, ОСОБА_3 30.09.2022 у денний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходився у приватному домоволодінні його сестри: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки його сестра ОСОБА_7 надала дозвіл на тимчасове проживання у її квартирі.

Саме в той час, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаній квартирі, помітив у вітальні комп`ютер, а саме: системний блок марки «Спецзвукавтоматика R-line» та монітор марки «LG 19М35АА», після чого у нього виник намір на крадіжку вказаного майна, надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігав, діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, з метою незаконного збагачення, він таємно викрав вищевказаний комп`ютер, що належить громадянці ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, власником якого є ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану.

Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, а саме: продав його у той же день раніше знайомому ОСОБА_11 , за що отримав грошову винагороду у сумі 1000 грн.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1233 грн. 33 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 478М від 11.10.2022.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочинів (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень) та їх правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що з 05.09.2022 він проживав на квартирі своєї троюрідної сестри ОСОБА_7 , яка надала йому дозвіл на проживання в цій квартирі. В цей часу у нього був перелом руки, він не мав роботи та заробітку, ніхто йому не допомагав матеріально. У зв`язку з цим він вирішив здати в ломбард побутову та комп`ютерну техніку, яка перебувала в квартирі ОСОБА_7 . Крім цього, майно потерпілої він продавав раніше незнайомим людям. Зазначає, що у подальшому він мав намір викупити це майно та повернути його в квартиру. Отримані за продаж побутової та комп`ютерної техніки грошові кошти він витрачав на придбання продуктів харчування та на проживання. Вказане майно він продавав без дозволу на це власниці ОСОБА_7 , при цьому він розумів, що вчиняє злочини. Кваліфікацію злочинів за ч. 4 ст. 185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює.

Обвинувачений ОСОБА_3 просить суд врахувати, що у вчиненому він щиро розкаюється, сприяв розкриттю злочинів, має намір відшкодувати потерпілій спричинену матеріальну та моральну шкоду.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, на адресу суду надала заяву від 28.11.2022 про проведення судового розгляду без її участі, цивільний позов підтримує та просить задовольнити, у разі визнання обвинуваченим вини, просить призначити йому найменш суворе покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ст. 325 КПК України, з урахуванням письмової заяви потерпілої ОСОБА_7 , судовий розгляд у кримінальному провадженні проведено без її участі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадженнящодо процесуальних витрат, речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

В частині пред`явленого цивільного позову суд вважає за необхідне дослідити всі письмові докази у кримінальному провадженні, для визначення розміру матеріальної шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_7 , оскільки цивільний позов в цій частині частково визнається обвинуваченим ОСОБА_3 .

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення злочини та його дії кваліфікуються судом:

-по епізоду від 05.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

-по епізодам від 17.09.2022, 20.09.2022, 30.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, з 03.10.2022 по 17.10.2022 перебував в центрі адаптації ГО «ЖИТТЯ КРАЩЕ» та проходив соціальну ресоціалізацію, де характеризувався позитивно, зареєстрований та має постійне місце проживання (к. п. арк. 81-90).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України є тяжкими умисними злочинами, кількість епізодів злочинних діянь 4 (чотири) епізоди крадіжок, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка в письмовій заяві від 28.11.2022 просить призначити обвинуваченому найменш суворе покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у разі визнання ним своєї вини, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень, наданих в абзаці 2 пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Виходячи зі змісту ст. 75 КК України, її положення застосовуються лише в тому випадку, коли суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, має обґрунтовані підстави для висновку про можливість досягти мети заходу примусу без його відбування. Інститут умовного звільнення не є імперативним і прийняття відповідного рішення належить до дискреційних повноважень суду, який їх реалізує у кожному конкретному випадку, беручи до уваги встановлені у справі факти, які свідчать про суспільну небезпечність діяння та характеризують засуджену особу.
Беручи до увагиособу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, тяжких захворювань чи інвалідності не має, вчинив ряд умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, конкретні обставини злочинів та суспільну небезпечність діяння, кількість епізодів злочинних діянь 4 (чотири) епізоди крадіжок, а також той факт, що обвинувачений у добровільному порядку не відшкодував спричинену потерпілій матеріальну шкоду, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що немає правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статті 75 КК України та для його звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням.

V. Цивільний позов у кримінальному провадженні
Потерпілою ОСОБА_7 подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_3 на її користь матеріальної шкоди у розмірі 20000 грн та моральної шкоди у розмірі 5000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав частково, а саме: в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8782,53 грн., оскільки в цій частині розмір шкоди підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи, а також в частині моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 478М від 11.10.2022 підтверджується, що ринкова вартість викраденого майна на момент вчинення злочину складає: 1) телевізора марки «Sony» моделі R50С 3000 грн.; 2) системного блоку марки «Спецзвукавтоматика R-line» - 400 грн.; 3) монітора марки «LG», моделі 19М35АА 833,33 грн.; 4) пральної машинки марки «LG» 3300 грн.; 5) електричного грилю марки «Rainberg» моделі «RB-5402» - 1249,20 грн. (к. п. арк. 75-80).

Інших доказів, які б підтверджували вартість викраденого майна матеріали кримінального провадження не містять, таких доказів потерпілою ОСОБА_7 до суду не надано.

Потерпілій ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування повернуто телевізор марки «Sony Bravia» моделі R50С, системний блок марки «Спецзвукавтоматика R-line» та монітор марки «LG».

Таким чином, загальний розмір спричиненої потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди, який підтверджено висновком експерта № 478М від 11.10.2022, складає 4549,20 грн., у зв`язку з чим цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в цій частині про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В частині моральної шкоди цивільний позов визнається обвинуваченим ОСОБА_3 у повному обсязі, у зв`язку з чим з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 необхідно стягнути моральну шкоди у розмірі 5000 грн., що відповідає вимогам розумності і справедливості.

Таким чином, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4549,20 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. підлягає задоволенню, в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

VI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Оскільки у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, до набрання вироком законної сили за клопотанням прокурора стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
До набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 09 грудня 2022 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.10.2022 по 08.12.2022 включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинену матеріальну шкоди у розмірі 4549,20 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок дев`ять гривень 20 копійок) та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

У задоволенні інших позовних вимог потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь судового експерта ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_1 ) процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 478М від 11.10.2022 у розмірі 566,31 грн. (п`ятсот шістдесят шість гривень 31 коп.).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.10.2022 по справі № 639/2882/22 (провадження № 1-кс/639/800/22, № 1-кс/639/801/22).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-телевізор марки «Sony Bravia» моделі R50С, системний блок марки «Спецзвукавтоматика R-line», монітор марки «LG», які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати повернутими останній як власнику (к. п. арк. 40, 61).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1