УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування доводів скарги зазначено, що 18.10.2022 р. ОСОБА_3 звернулася до ДБР в у м.Хмельницькому з проханням порушити кримінальне провадження щодо працівника поліції Полонського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 за ч.2 ст.364, ч.3 ст.365 КК України, а 14.11.2022 р. ОСОБА_3 стало відомо, що відомості до ЄРДР за поданою нею заявою, всупереч вимог ст.214 КПК України, внесено не було. Таким чином, протиправною бездіяльністю працівники ДБР умисно позбавили себе можливості належним чином провести перевірку по заяві ОСОБА_3 , а також дати можливість працівнику поліції уникнути відповідальності за вчинений злочин у вигляді кримінального покарання. Окрім цього до заяви ОСОБА_3 було надано докази, які вказують на вчинення злочину ОСОБА_5 . Тому, у скарзі ОСОБА_3 просить: визнати бездіяльність працівників ДБР, яка проявилась у невнесенні її заяви до ЄРДР, протиправною та зобов`язати відповідального працівника ДБР, в м.Хмельницькому, внести її заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ОСОБА_3 , яка клопотала про розгляд скарги без її участі, та представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явились.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали розгляду звернення, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів розгляду звернень №1615 зкп від 21.10.2022 р. та № 1677 зкп від 31.10.2022 р. вбачається, що 21.10.2022 р. до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, надійшла заява ОСОБА_3 , зареєстрована за №1615 зкп від 21.10.2022 р., в якій заявниця просила «притягнути до кримінальної відповідальності за ст.364 ч.2, ст.365 ч.3 КК України працівника поліції Полонського ВП Шепетівського РУП ОСОБА_6 , який, зловживаючи владою та службовим становищем, умисно використовуючи свою владу та службове становище в супереч інтересам служби, з метою надання можливості для винуватця ДТП ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин в стані алкогольного сп`яніння, 19 квітня 2020 року, о 03 год. 25 хв., після доставлення ОСОБА_7 , як винуватця ДТП, в лікарню оперативною групою поліції, до складу якої входили працівники поліції Смятюха та ОСОБА_8 , для взяття крові на вміст алкоголю, умисно вилучив взяту у Господинчика кров на вміст алкоголю та знищив її. Таким чином, ОСОБА_9 фактично знищив речовий доказ, чим позбавив можливості належним чином кваліфікувати злочин, вчинений ОСОБА_7 , та притягнути останнього до законної відповідальності. Такий вчинок з боку ОСОБА_9 є злочином, і заявниця вважає, що останній повинен понести кримінальне покарання.» Крім того, аналогічного змісту заява була скерована до Хмельницької обласної прокуратури, звідки 26.10.2022 р. вона направлена за належністю до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, де дана заява була зареєстрована за №1677 зкп від 31.10.2022 р.

Листом №1615зкп/14-01-01-3095/2022 від 04.11.2022 р. за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за результатами розгляду звернень №1615 зкп від 21.10.2022 р. та № 1677 зкп від 31.10.2022 р., було повідомлено ОСОБА_3 , що ТУ ДБР у м.Хмельницькому в повному обсязі перевірено факти, викладені у зверненні ОСОБА_3 , водночас об`єктивних даних, які б свідчили про наявність складу кримінального правопорушення у діях окремих співробітників поліції Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, на даний час не встановлено, у зв`язку із чим наразі відсутні підстави, в межах компетенції Державного бюро розслідувань, для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною, поданою ОСОБА_3 , заявою внесені не були.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у поданій ОСОБА_3 заяві, в якій вона просила притягнути до кримінальної відповідальності працівника Полонського ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема й тих, які передбачені ч.2 ст.364, ч.3 ст.365 КК України, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, зокрема, й завдання істотної шкоди, спричинення тяжких наслідків), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідними статтями Кримінального кодексу України. До того ж, долучена до заяви ОСОБА_3 копія довідки №476 від 03.08.2022 р. про те, що кров, яка була взята о 3 год. 25 хв. 19.04.2020 р. у ОСОБА_7 , в подальшому була вилучена працівником поліції ОСОБА_9 , не свідчить про наявність у діях вказаного працівника ознак кримінального правопорушення.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР, оскільки зазначені нею відомості не можуть слугувати належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноважень слідчого судді на визнання бездіяльності певної посадової особи чинний КПК України не містить.

Враховуючи викладене, подана ОСОБА_3 скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 395 КПК України,-

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя