Справа № 194/248/23
Номер провадження 1-кс/194/38/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

22 лютого 2023 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП№1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо - технічну освіту, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 , 20.02.2023 року приблизно о 13-36 годині, знаходячись в приміщенні ПТ «Економ ломбард «Добродькін О.М. і Компанія» за адресою: вул. Курська, 22, м. Тернівка, Дніпропетровської області, де побачив ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні вказаного ломбарду. У ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .. Після чого ОСОБА_6 , дістав з кишені кухонний ніж та утримуючи його в правій руці, умисно наніс один удар ножем в область тулуба ззаду з правого боку ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного торакоабдомінальне поранення праворуч з пошкодженням правого куполу діафрагми, правої нирки, за очеревиної гематоми, що дренується в черевну порожнину, гемоперітонеум, травматичний шок, після чого усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_6 вийшов з приміщення ломбарду та позбавився ножа, викинувши його неподалік від місця скоєння кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженню, тобто умисному тілесному ушкодженню, небезпечному для життя в момент заподіяння, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке санкцією передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

20.02.2023 року о 19:20 годині підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.02.2023 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У зв`язку з чим, в ході досудового розслідування виникає необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному правопорушенні.

У зв`язку з чим, слідчий СВ ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 просить застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просив обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що він дійсно наніс тілесні ушкодження потерпілому, однак не хотів наносити саме такі ушкодження, оскільки ОСОБА_7 постійно докучає ОСОБА_8 , з якою він проживає разом за однією адресою. В той день він побив її батька. Ніж у нього був з собою, оскільки точив у батька. Просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати нічний домашній арешт.

Захисник просив обрати підозрюваному нічний домашній арешт по АДРЕСА_2 . Зазначив, що ОСОБА_6 на слідчому експерименті показав на ніж, де його було вилучено. Також повідомив, що в Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ст.ст. 125, 129 КК України, де потерпілою є ОСОБА_8 . Підозрюваний у вчиненому вину визнає, розкаюється, готовий відшкодувати шкоду, має батьків пенсіонерів, а також намагається працевлаштуватись.

Вислухавши підозрюваного, прокурора, захисника, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2023 року за №0000065 за ч. 1 ст. 121 КК України.

21.02.2023 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

20.02.2023 року о 19:20 годині підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.02.2023 року; протоколом огляду місця події від 20.02.2023 року; постановами про визнання речовими доказами від 20.02.2023 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 20.02.2023 року, ОСОБА_9 від 20.02.2023 року, ОСОБА_10 від 20.02.2023 року, ОСОБА_11 від 20.02.2023 року; протоколом огляду предмету від 20.02.2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2023 року.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Крім того, суд не ігнорує аргументи, які наводяться захисником, що обвинувачений раніше не судимий, має батьків пенсіонерів, мешкає з цивільною дружиною, проте в даному конкретному випадку, слідчий суддя оцінюючи вищевказані обставини, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, у зв`язку з чим, клопотання підозрюваного та захисника щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту за адресою свідка ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Крім того, як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Слідчий суддя враховує вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання до восьми років позбавлення волі.

Під острахом отримання можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст.2 КПК України. Запобігання ризикам переховування підозрюваного від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства.

Крім того, підозрюваний, захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, не працює, а отже не має джерела доходів, на утриманні нікого не має, мешкає в м. Тернівка Дніпропетровської області без реєстрації нетривалий час, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, знає потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , з якою проживає за одною адресою, а отже може на них незаконно впливати.

При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрюваний на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання охарактеризований посередньо, за місцем реєстрації охарактеризований позитивно.

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та може незаконно впливати на потерпілого, свідків. Таким чином менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням особи ОСОБА_6 , його характеризуючих даних та характеру, обставин та тяжкості злочину у вчиненні якого він підозрюється, наслідків для потерпілого у виді тяжких тілесних ушкоджень, для запобігання існуючим ризикам слідчий суддя не вбачає підстав для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі у виді домашнього арешту. При цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до пред`явленої підозри ОСОБА_6 зайшов до ломбарду, де побачив ОСОБА_7 , якому одразу наніс удар ножем в область тулуба ззаду з правого боку, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного торакоабдомінальне поранення праворуч з пошкодженням правого куполу діафрагми, правої нирки, за очеревиної гематоми, що дренується в черевну порожнину, гемоперітонеум, травматичний шок, після чого вийшов з ломбарду та позбавився ножа, викинувши його. Не залишився на місці пригоди, не намагався надати потерпілому медичну допомогу, повідомити швидку допомогу та поліцію.

Слідчий суддя, також вважає, що з урахуванням п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, та того, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, не визначати розмір застави.

Також слідчий суддя наголошує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи КПК України, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту - відмовити.

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23-59 годин 19 квітня 2023 року без визначення застави.

Ухвала слідчого судді діє до 23-59 годині 19 квітня 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» м. Дніпро у Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1