Справа № 522/4030/23
Провадження по справі №1-кс/522/1353/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000047 від 25.02.2023, за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській областіперебувають матеріали досудового розслідування. У кримінальному провадженні №0000047 від 25.02.2023, за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

До ЧЧ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення 102 про те, що 25.02.2023 о 16 год. 27 хв. за адресою : м. Одеса, вул. Армійська 11, патрульним екіпажем був зупинений транспортний засіб БМВ Х6 в корпусі чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з явними ознаками підробки.(ЖЄО 2256)

За даним фактом СД ВП № 5 ОРУП № 1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 25.02.2023, за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України

25.03.2022 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України в рамках досудового розслідування кримінального проступку? відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047, проведено огляд місця події, під час якого було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на автомобіль марки «BMW» модель «Х6» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 . Транспортний засіб марки «BMW» модель «Х6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 .

У зв`язку з вищевикладеним, дізнавач звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Позиція учасників судового розгляду.

В судове засідання дізнавач не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, згідно якого вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Власник вилученого майна ОСОБА_4 , згідно рапорту дізнавача, був сповіщений про день, час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання не з`явився.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання дізнавача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській областіперебувають матеріали досудового розслідування. У кримінальному провадженні №0000047 від 25.02.2023, за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на автомобіль марки «BMW» модель «Х6» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , яке було виявлено та вилучено 25.02.2023 рокув ході проведення обшуку може містити відомості про обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тому має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Щодо накладення арешту на інше майно.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, дізнавач не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту, а саме на транспортний засіб марки «BMW» модель «Х6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 .

Окрім цього, дізнавач в своєму клопотанні повинен чітко зазначити що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню, як то транспортний засіб марки «BMW» модель «Х6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , так як він не використовувався при вчиненні злочину, передбаченого ст.358 КК України та зберігається у власника на законних підставах.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Окрім цього, вказаний транспортний засіб не підлягає конфіскації майна як покарання, оскільки санкція статі 358 КК України не передбачає такого виду покарання.

За таких обставин, вимоги клопотання дізнавача щодо накладення арешту транспортний засіб, слід визнати необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту на майно в іншій частині, а саме щодо накладення арешту на транспортний засіб марки «BMW» модель «Х6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 .

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення невідкладного обшуку 25.02.2023 року, а саме на:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на автомобіль марки «BMW» модель «Х6» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 .

В частині накладення арешту на транспортний засіб марки «BMW» модель «Х6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді та зобов`язати дізнавача повернути особі, у якої було вилучено зазначене майно, а саме ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_5

03.03.2023