УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.11.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання т.в.о. слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №000751 від 28.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, 28.10.2022 до СУ ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дані яких не розголошуються в інтересах слідства, шляхом обману заволоділи корпоративними правами, майном та грошовими коштами підприємства потерпілого, в результаті чого, завдали збитків підприємству у особливо великих розмірах.

Допитаний в якості потерпілого директор ТОВ «Курортний комплекс «Фієстатур» ОСОБА_8 зазначив, що він обіймає вказану посаду з 22.07.2021, співзасновниками вказаного товариства також являються Холдинг «Молдсинбальнеотур» та ОСОБА_5 . Попереднім директором вказаного підприємства був ОСОБА_9 , якого 22.07.2021 було звільнено з вказаної посади. Після звільнення вказаної особи, на його адресу було спрямовано запит щодо передачі документації підприємства, печатки тощо, однак останній не відреагував на зазначений запит та не передав жодних документів та відомостей, приховавши той факт, що у підприємства є діючі банківські рахунки у різних банківських закладах. З наявної на той час інформації директору було відомо лише про банківський рахунок ТОВ «Курортний комплекс «Фієстатур», відкритий в АТ КБ «Приват Банк».

Після свого звільнення ОСОБА_9 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ТОВ «Курортний комплекс «Фієстатур» щодо стягнення заборгованості заробітної плати за весь період його роботи у розмірі 1 053 070 грн. 20.08.2021 на користь ОСОБА_9 було винесено рішення Приморського суду м. Одеси (справа № 522/12836/21) щодо стягнення заборгованості заробітної плати у розмірі 1 053 070 грн. У зв`язку з чим приватним виконавцем ОСОБА_10 було відкрито виконавче провадження № 69446874 для примусового виконання рішення суду. Так, як ТОВ «Курортний комплекс «Фієстатур» не здійснювалась господарсько-фінансова діяльність, на рахунку товариства грошових коштів не було, однак у власності товариства перебував цілісний майновий комплекс колишнього готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Приватним виконавцем ОСОБА_10 вказаний майновий комплекс було виставлено на електронні торги, з метою його подальшої реалізації та погашення боргу підприємства перед ОСОБА_11 .. Так, у рамках виконавчого провадження з виконання вищевказаного рішення суду приватним виконавцем ОСОБА_10 на електронних торгах було реалізовано цілісний майновий комплекс, що належить ТОВ «КК «Фієстатур» за 21 000 000 грн. При здійсненні виконавчих дій виконавець ОСОБА_10 не звертався до директора чи інших співзасновників товариства з метою уточнення номеру банківського рахунку, на який мають бути зараховані кошти за продаж майнового комплексу, власником якого було ТОВ «КК «Фієстатур».

В подальшому, кошти отримані за результатами торгів були спрямовані на виконання рішення Приморського суду та на виплату організації, що торгує, а решта грошей у розмірі 18 778 312,30 грн. була перерахована на рахунок ТОВ «КК «Фієстатур» в АБ «Південний». При чому про наявність рахунку в АБ «Південний» директору підприємства, що діє, нічого не було відомо. Про вказані дії, зокрема про те, що майновий комплекс вже продано, товариству стало відомо завдяки моніторингу стану аукціону з його продажу. Так, на сайті, на якому здійснювався вказаний аукціон, його стан було змінено з стану «очікується оплата» на стан «складання акту», що розуміє під собою, що оплату вже внесено та складаються відповідні документи щодо купівлі продажу. Однак, на рахунок підприємства, відкритий у АТ КБ «Приват Банк, грошові кошти не надходили. В подальшому ОСОБА_8 було з`ясовано, що у товариства є банківський рахунок у Акціонерному банку «Південний». Вказаний рахунок було відкрито попереднім директором ОСОБА_9 та інформація про нього була прихована від засновників і нинішнього керівника компанії, відповідно саме у ОСОБА_9 були ключі доступу до вказаного рахунку. Зі слів співробітниці банку ОСОБА_12 стало відомо, що 30.12.2021 ОСОБА_9 вчинив дії направлені на подовження дії банківського сертифікату та ключів, які б забезпечували доступ до рахунку що на один рік, в той час коли ОСОБА_13 вже не був посадовою особою підприємства. Від співробітників банку ОСОБА_8 стало відомо про те, що 26.10.2022 на рахунок НОМЕР_1 , який відкритий на товариство, надішли грошові кошти у розмірі 18 778 312,30 грн., отримані в результаті продажу цілісного майнового комплексу колишнього готелю «Южний», власником якого є ТОВ «КК «Фієстатур». Після чого в той же день за платіжним дорученням № 86 вказана сума грошових коштів була перерахована на рахунок ПАТ «Банк Восток» НОМЕР_2 , відкритий на ТОВ «Свіз Альянс», , призначення платежу вказано «Оплата за строй матеріали згідно договору № С-18/10 від 18.10.22», однак жодних договірних відносин із вказаним підприємством ТОВ «КК «Фієстатур» немає. Ані директор, ані інші співзасновники товариства не здійснювали вказаний переказ грошових коштів. Єдиною особою, якій було відомо про існування вказаного рахунку, та яка мала до нього доступ є колишній директор ТОВ «Курортний комплекс «Фієстатур» ОСОБА_9 . Таким чином, з рахунку ТОВ «КК «Фієстатур» шахрайським шляхом було виведено грошові кошти у розмірі 18 778 312,30 грн.

Допитані якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_14 надали аналогічні покази.

В ході досудового розслідування слідчим в порядку ст. 40 КПК України надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій. За результатами виконання доручення отримано відомості щодо подальшого руху коштів, отриманих в результаті продажу цілісного майнового комплексу колишнього готелю «Южний». Так вставлено, що з банківського рахунку НОМЕР_2 відкритого в ПАТ «Банк Восток», власником якого є ТОВ «Свіз Альянс», грошові кошти було перераховано на наступні рахунки:

- грошові кошти у розмірі 14 000 000 гривень було перераховано на банківський рахунок НОМЕР_3 відкритого в ПАТ АБ «Укргазбанк», власником якого є ТОВ «ТВК Фінанс Експерт»;

- грошові кошти у розмірі 4 000 000 гривень було перераховано на банківський рахунок НОМЕР_4 відкритого в ПАТ «Банк Восток», власником якого є ТОВ «Ілато»;

- грошові кошти у розмірі 1 000 000 гривень було перераховано на банківський рахунок НОМЕР_5 відкритого в АТ «Мотор банк», власником якого є ТОВ «Енергія Класік».

В органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що грошові кошти, які містяться на вказаних рахунках, є предметом та об`єктом протиправних дій. Станом на теперішній час існує загроза втрати або відчуження шляхом перерахування на інший рахунок або шляхом зняття у вигляді готівкових коштів зазначеного вище майна, що унеможливить проведення повного досудового розслідування, при проведенні якого слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження (подію кримінального правопорушення, його мотиви та мету, а також встановити осіб, причетних до його скоєння).

Слідча направила на адресу суду заву про розгляд клопотання у її відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається матеріалів клопотання, слідчий просить накласти арешт на грошові кошти у розмірі 4 000 000 гривень було перераховано на банківський рахунок НОМЕР_4 відкритого в ПАТ «Банк Восток», власником якого є ТОВ «Ілато», однак, ні в клопотанні, ні в доданих до клопотання матеріалах, слідчим жодним чином не доведено знаходження грошових коштів на вищезазначеному банківському рахунку, тобто не обґрунтовується можливість досягнення завдань застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження та.

Відтак, оскільки за винятком викладених у даному клопотанні фактичних обставин даного кримінального провадження, клопотання містить відповідні норми законодавства, якими регламентується порядок та підстави накладення арешту майна, між тим останнє не містить належного обґрунтування, яке б давало підстави для висновку про необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання задоволенню не підлягає.

За таких обставин та враховуючи викладене, керуючись ст.ст.171, 172, 173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання т.в.о. слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №000751 від 28.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1