Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/37/23, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2022 року, задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001439, внесеному 15.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та накладено арешт на майно - транспортний засіб марки «Toyota Celika», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 із забороною користуватися та розпоряджатися ним.

З матеріалів судового провадження убачається, що 15 листопада 2022 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0001439, внесеному 15.11.2022 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України про накладення арешту на майно. Відповідно до клопотання, 14 листопада 2022 року до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт працівника Управління патрульної поліції про те, що під час патрулювання на пр. Свободи в м. Ужгороді, було зупинено автомобіль марки «Toyota Celika», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , під керуванням громадянки РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки якого виявлено невідповідність номерних позначень кузова автомобіля та документів на транспортний засіб. У ході огляду місця події від 14.11.2022 виявлено та вилучено транспортний засіб автомобіль марки «Toyota Celika», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик ГУНП в Закарпатській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» WAR 1111926. З огляду на викладене виникла необхідність у зверненні до слідчого суді із клопотанням про накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію до нього, оскільки вказані речі визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому прокурор просить накласти на них арешт.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 171 КПК України. Слідчий суддя встановив, що постановою дізнавача сектору дізнання від 15.11.2022 вказаний у клопотанні транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001439, внесеному 15.11.2022 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. На переконання слідчого судді, з метою збереження речових доказів, на вищевказане майно необхідно накласти арешт. Тому клопотання прокурора задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки такий пропущено через поважні причини. Зазначає, що слідчий суддя постановив ухвалу, якою наклав арешт на майно, без виклику у судове засідання власниці майна, відтак копію судового рішення апелянт отримав 20.01.2023. Вказує на необґрунтованість та незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, просить її скасувати. Звертає увагу на те, що зі змісту клопотання убачається, що транспортний засіб, а також свідоцтво про його реєстрацію були вилучені 14.11.2022, отже, на переконання адвоката ОСОБА_5 , уповноважена особа повинна була звернутися з відповідним клопотанням про арешт майна не пізніше 15.11.2022, однак прокурор звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді 25.11.2022. Разом з тим, всупереч вимогам ч. 6 ст. 173 КПК України, слідчий суддя постановив ухвалу через тиждень після надходження клопотання до суду. У клопотанні слідчого не вказано, які конкретно відомості, сліди містять речі, на які накладено арешт, а також яким чином вказане майно може бути використане як знаряддя вчинення злочину. Апелянт вважає, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що після направлення працівником патрульної поліції рапорту до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, правоохоронцями не було внесено відомості до ЄРДР, як того вимагає ст. 214 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, власниці майна та її представника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; клопотань про відкладення її розгляду та відомостей про поважність причин неявки прокурор не подавав; представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 , подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

З оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що така постановлена без участі власниці майна та її представника., які не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання про арешт майна.

При цьому, в матеріалах судового провадженні відсутні відомості про те, що власниці майна була направлена копія ухвали слідчого судді від 01.12.2022.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили адвокату ОСОБА_5 подати в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді у передбачений кримінальним процесуальним законом п`ятиденний строк, а тому, з огляду на приписи ст. ст. 21 та 117 КПК України, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, визнаються поважними, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а пропущений строк поновленню.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно: транспортний засіб марки «Toyota Celika», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 із забороною користуватися та розпоряджатися ним, - слідчим суддею були взяті до уваги вимоги Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладений у Європейській Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.

Як убачається із приєднаних до клопотання матеріалів, дізнавачем СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001439 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

У ході розслідування встановлено, що 14 листопада 2022 року до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт працівника Управління патрульної поліції про те, що під час патрулювання на пр. Свободи в м. Ужгороді, було зупинено автомобіль марки «Toyota Celika», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , під керуванням громадянки РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки якого виявлено невідповідність номерних позначень кузова автомобіля та документів на транспортний засіб. У ході огляду місця події від 14.11.2022 виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Toyota Celika», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик ГУНП в Закарпатській області, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» WAR 1111926.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються і доданими до клопотання матеріалами: витягом з ЄРДР від 15.11.2022; рапортом від 14.11.2022; письмовими пояснення ОСОБА_8 ; добровільною згодою ОСОБА_8 на проведення огляду транспортного засобу від 14.11.2022; протоколом огляду місця події від 14.11.2022 з фотоблицями.

Відповідно до постанови дізнавача від 15.11.2022 транспортний засіб марки «Toyota Celika», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження його як речового доказу в кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія судів також погоджується і з висновком слідчого судді про те, що вказане у клопотанні майно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям та існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є предметом кримінально-протиправних дій, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів бере до уваги і те, що вказане вище майно, має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин під час досудового розслідування кримінального провадження, у тому числі для забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про накладення арешту на майно, з метою належного забезпечення потреб досудового розслідування, у тому числі й для забезпечення можливості органу досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії із цим майном, а також запобіганню передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України ризикам.

При цьому, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце.

Також апеляційний суд вважає, що апелянтом не доведено можливості настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для інших осіб, і вважає, що слідчим суддею належним чином враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що зі змісту клопотання убачається, що транспортний засіб, а також свідоцтво про його реєстрацію були вилучені 14.11.2022, отже, на переконання адвоката ОСОБА_5 , уповноважена особа повинна була звернутися з відповідним клопотанням про арешт майна не пізніше 15.11.2022, однак прокурор звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді 25.11.2022, а слідчий суддя всупереч вимогам ч. 6 ст. 173 КПК України постановив ухвалу через тиждень після надходження клопотання до суду, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді, які покладено в обґрунтування необхідності накладення арешту на майно.

Із урахуванням наведеного вище, як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, а відповідно і не можуть слугувати підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що у клопотанні слідчого не вказано, які конкретно відомості, сліди містять речі, на які накладено арешт, та яким чином вказане майно могло бути використане як знаряддя вчинення злочину. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під час перевірки патрульними поліцейським автомобіля було виявлено невідповідність номерних позначень кузова автомобіля та документів на транспортний засіб і що за вказаними обставинами внесені відомості до ЄРДР за ст. 290КК України знищення, підробка, або заміна номерів, вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Із цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що після направлення працівником патрульної поліції рапорту до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, правоохоронцями не було внесено відомостей до ЄРДР, як того вимагає ст. 214 КПК України.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що висновки слідчого судді про небхідність накладення арешту на автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію є необґрунтованими та хибними, колегія суддів визнає безпідставними і відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів також зазначає, що саме з метою перешкоджання намірам відчужити майно у незаконний спосіб та недопущення інших протиправних дій щодо майна, на таке необхідно накласти арешт, оскільки існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків підтверджується матеріалами судового провадження.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вищезазначене майно.

Тому, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, такою, що постановлена з метою забезпечення якісного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення і не вбачає підстав для її скасування.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом не заявлено обґрунтованих клопотань, які би підтверджували обґрунтованість доводів апеляційної скарги та спростовували б висновки слідчого судді, а не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, заявивши клопотання про проведення судового засідання без його участі, апелянт позбавив себе можливості у наданні доказів та доведенні обставин, які б спростовували висновки слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0001439, внесеному 15.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та накладено арешт на майно - автомобіль марки «Toyota Celika», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 із забороною користуватися та розпоряджатися ним, - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: