Справа № 750/2436/23
Провадження № 1-кп/750/203/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001246 від 01.10.2022, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, який не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , згідно рішення Деснянського районного суду міста Чернігова у справі № 2/750/2130/16 від 11.08.2016 року, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 липня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Водночас, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених Деснянським районним судом міста Чернігова аліментів на утримання дітей, починаючи з 03.02.2020, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, злісно ухиляється від сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: будучи працездатним, без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався до органів Державної служби зайнятості з приводу постановки на облік, як безробітного, маючи тимчасовий заробіток, умисно та злісно ухилявся від сплати аліментів, не повідомляв державного виконавця та приховував фактичні доходи, не надавав потрібної матеріальної допомоги на утримання дітей, в результаті чого за період часу з 03.02.2020 по 31.01.2023 утворилась загальна сума заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 97 692,50 грн. (дев`яносто сім тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні п`ятдесят копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України визнав повністю в межах пред`явленого обвинувачення, підтвердив викладене в обвинувальному акті щодо вчинення ним даного кримінального проступку. у вчиненому щиро розкаявся, повідомив, що наразі влаштувався на роботу та буде сплачувати призначсні судом аліменти.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_5 діяння повністю доведено і правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався,відсутність даних щодо його офіційного працевлаштування, що він має місце проживання та реєстрації, має на утриманні двох дітей 2011р.н. та 2020р.н., його вік, стан здоров`я, згідно наявних даних, що він за медичною допомогою до лікаря-психіатра в диспансерне психіатричне відділення КНП ЧОПНЛ не звертався, за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ не звертався, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, думку потерпілої щодо виду та міри можливого покарання, яка поклалася у вирішенні цього питання на розсуд суду, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді обмеження волі.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне при призначенні покарання керуватися приписами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Суд вважає, що покарання без фактичної ізоляції обвинуваченого від суспільства є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень, а відтак є доцільним прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

У ході досудового розслідування витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1