Справа № 953/1199/23
н/п 1-кс/953/1347/23
"17" лютого 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
підозрюваної - ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України,
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в тому, що під час окупації м. Ізюм Харківської області, 02 липня 2022 року у останньої виник злочинний умисел, направлений на співпрацю з представниками збройних сил Російської Федерації, а саме: проведенні діяльності, спрямованої на впровадження стандартів освіти держави-агресора у навчальному закладі «ЗОШ №6 м. Ізюм».
24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався указами Президента України.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.11.2022 № 757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» Російська Федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).
03.06.2022 на території м. Куп`янськ Харківської області групою осіб з числа громадян України було здійснено підписання протоколу засідання щодо створення окупаційної адміністрації держави-агресора на території Харківської області під назвою «тимчасова цивільна адміністрація Харківської області», що створена та функціонує в інтересах Російської Федерації, та обрання її керівника громадянина України ОСОБА_7 . Надалі вказаний незаконний орган був перейменований в «тимчасову військово-цивільну адміністрацію Харківської області».
10.06.2022 головою т.зв «временной гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_7 видано наказ № 9/22 від 10.06.2022, згідно якого затверджено утворення районних окупаційних адміністрацій держави-агресора на тимчасово окупованій території Харківської області, а саме: т.зв. «временной гражданской администрацией Волчанского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Вовчанськ), т.зв. «временной гражданской администрацией Ізюмского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Ізюм), т.зв. «временной гражданской администрацией Купянського района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Куп`янськ), т.зв. «временной гражданской администрацией Харьковського района Харьковской области» (адміністративний центр у сел. Козача Лопань).
18.07.2022 головою т.зв «временной гражданской администрацией Харьковской области» ОСОБА_7 видано наказ № УГ-55/22 від 18.07.2022 щодо перейменування назви вказаного незаконного органу в «военно-гражданскую администрацию Харьковской области», згідно п. 2 якого також перейменовано районні підрозділи вказаної окупаційної адміністрації держави-агресора на т.зв. «военно-гражданские администрации». Зміна назви органів здійснено з врахуванням повного правонаступництва із збереженням прийнятих ними реквізитів та організаційно-штатної структури відповідно до п. 3 вказаного наказу.
Так, керівником т.зв. «военно-гражданской администрации Изюмского района Харьковской области» було призначено громадянина України ОСОБА_8 , яким у складі вказаного незаконного органу створено структурний підрозділ відділ освіти Ізюмського району.
З початку військової агресії РФ, на територіях, які опинилися в окупації, серед яких був і м. Ізюм Харківської області, представники держави-агресора, створили незаконні органи влади, які розпочали впроваджувати політичні та освітні стандарти РФ.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел у липні місяці 2022 року вирішила співпрацювати з представниками збройних сил Російської Федерації та окупаційної влади держави-агресора та 02.07.2022 року добровільно зайняла посаду в.о. директора у «ЗОШ №6 м. Ізюма» та у порушення Закону України № 2145-VIII «Про освіту» від 05.09.2017 стандартів освіти РФ відповідно до положень «Федерального закона "Об образовании в Российской Федерации"» від 29.12.2012 № 273-ФЗ почала підготовку навчального процесу у вказаному навчальному закладів за стандартами освіти держави-агресора.
У період з 02 липня 2022 року по 15 серпня 2022 року, ОСОБА_4 , займаючи посаду директора «ЗОШ №6 м. Ізюма», повідомила вчителям про встановлення та поступове впровадження стандартів освіти Російської Федерації з впровадженням освітнього процесу на російській мові за підручниками на російській мові. З цією метою, за вказівкою ОСОБА_4 у навчальному закладі вилучалися підручники за українськими програмами освіти та було завезено російські підручники. Крім того, ОСОБА_4 організовувала здійснення набору учнів до школи на період 2022-2023 навчального року, набір технічного персоналу та педагогічного складу, якому пропонувала укладати трудові договори та в подальшому вести викладання навчальних дисциплін за стандартами країни-агресора на російській мові, надавала вказівки здійснити учителям та технічному персоналу підготовку приміщень школи до нового навчального року. Також, ОСОБА_4 пропонувала викладачам «ЗОШ №6 м. Ізюма» пройти курси підвищення кваліфікації на території РФ. Під час організації навчального процесу, ОСОБА_4 виконувала організаційно-розпорядчі функції, підписувала табеля обліку робочого часу співробітників школи, підписувала заяви на прийняття на роботу до навчального закладу.
06 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.
16 лютого 2023 року слідчий 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області лейтенант юстиції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень. В обґрунтування клопотання посилався на те, що ОСОБА_4 через особливості вчиненого нею кримінального правопорушення проти основ національної безпеки та в умовах воєнного стану, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 своїми діями публічно демонструвала підтримку прийняття рішення Російською Федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримала дії РФ, спрямовані на захоплення території України та встановлення окупаційної адміністрації, а тому, у разі відсутності запобіжного заходу та наявності у неї можливості виїхати на територію РФ або тимчасово окуповану територію України, може продовжити вчинюваний нею злочин, або вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки.
В судовому засіданні прокурори ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Підозрювана в судовому засіданні не заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку про необхідність обрання відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як просить сторона обвинувачення, в межах строку досудового розслідування з наступних підстав.
06 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.111-1 КК України.
Надані стороною обвинувачення докази у їх обсязі свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.111-1 КК України, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; протокол допиту свідка ОСОБА_15 ; протокол допиту свідка ОСОБА_16 ; протокол допиту свідка ОСОБА_17 ; протокол огляду документів від 01.02.2023; протоколом огляду предметів від 16.01.2023.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування або суду.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному суд враховує його особистість, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, у виді позбавлення волі, а також ті обставини, що підозрюваній інкримінується співпраця з представниками РФ; населений пункт, де проживає підозрюваний, знаходиться в безпосередній близькості до державного кордону України та РФ, ділянку якого державна влада України не контролює в повній мірі через військові дії; підозрювана не має неповнолітніх дітей, не працює, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування та суду.
Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним та необґрунтованим стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так стороною обвинувачення не наведені жодні обґрунтовані підстави та не надані відповідні докази, які б свідчили про можливість вчинення підозрюваної іншого кримінального правопорушення .
Враховуючи вищенаведене, наявність зазначеного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, виправдовує застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та свідчить про неможливість запобігання встановленого ризику шляхом застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.
За вказаних підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування - до 06 квітня 2023 року.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке було ініційовано прокурором, з урахуванням обставин інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення та даних щодо особи підозрюваної, відповідає положенням ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що людину може бути позбавлено волі лише через законний арешт або затримання, здійснене з метою доправлення до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню правопорушення чи втечі після його вчинення, та практиці ЄСПЛ в цілому, суть якої зводиться до того, що не можна позбавляти людину волі лише через підозру у скоєнні певного злочину.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування - до 06 квітня 2023 року, який полягає в забороні обвинуваченій цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_4 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи..
Строк дії ухвали визначити - до 06 квітня 2023 року.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 17 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1