Номер провадження:1-в/521/722/22
У Х В А Л А

24 жовтня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 за результатами підготовки до судового розгляду клопотання засудженого ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_2 під час перебування в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання в виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким відноситься до заходів заохочення, що застосовуються до осіб, позбавлених волі, відповідно до ч. 2 ст. 130 КВК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КВК України установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи (виховні колонії), слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 18 КВК України встановлено, що покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі виконують виправні колонії. Слідчі ізолятори виконують функції виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання і виправних колоній середнього рівня безпеки стосовно засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Як зазначено у ст.ст. 86, 87 КВК України, вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань. Особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили.

Як вбачається з клопотання засудженого та інформації, наданої ДУ «Одеський слідчий ізолятор», ОСОБА_2 після засудження до покарання у виді позбавлення волі слідував з ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)», транзитом через ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Тобто, ОСОБА_2 перебував у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не у зв`язку з відбуванням покарання. Слідчий ізолятор не визначений йому як місце виконання покарання у виді позбавлення волі. Засуджений після набрання вироком законної сили тимчасово перебуває у слідчому ізоляторі до направлення його у виправну колонію для відбування покарання.

Таким чином, державну установу «Одеський слідчий ізолятор» неможливо вважати визначеною відповідно до закону установою, де засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання.

Враховуючи правила підсудності, визначені п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, Малиновський районний суд м. Одеси в даному випадку не може вважатися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_2 подано з порушенням правил підсудності, а тому не підлягає розгляду Малиновським районним судом м. Одеси.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_2 повернути автору.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, що утримується під вартою, - з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_3 ОСОБА_4