Справа № 183/414/23
№ 1-кп/183/963/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000091 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ Луганської області, громадянки України, не одруженої, без освіти, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Приблизно у липні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи злочинний умисел на отримання підробленого посвідчення водія з метою керування транспортним засобом, знайшла та замовила через мережу Інтернет у невстановленої в ході досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження особи підроблене посвідчення водія. При цьому, ОСОБА_5 розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, вчинила пособництво в цьому, надавши необхідні дані, а саме: свої паспортні дані, цим самим заздалегідь обіцяла придбати підроблений документ посвідчення водія. На виконання вказаної домовленості, 05 серпня 2022 року вона отримала через ТОВ «Нову Пошту» підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 від 05.08.2022 ТСЦ 4641 на своє ім`я, за яке заплатила грошову винагороду в розмірі 5000,00 гривень.

Крім цього, 04 грудня 2022 року об 11 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , була зупинена поліцейським СРПП ВП № 1 Золочівського РВП ГУНП в Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 на контрольно-пропускному пункті № 1, який розташований поруч з будинком № 1 по вул. Харківській м. Балаклія Харківської області, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» з метою опитування водія. У подальшому, у тому ж місці та без відриву в часі, на законну вимогу працівника поліції пред`явити документи, що дають право керувати вказаним транспортним засобом, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05.08.2022 ТСЦ 4641 на її ім`я з відкритою категорією В, отримане нею всупереч Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340, є підробленим, яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України, надала його працівнику патрульної поліції на підтвердження прав законності керування нею транспортним засобом, таким чином використала підроблений документ.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину свою визнала повністю та показала, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винною у пред`явленому обвинуваченні. У скоєному щиро кається, зробила для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченою ОСОБА_5 скоєно кримінальні правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням доказів щодо розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримала в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у:

- пособництві у підробленні офіційного документа за епізодом від липня 2022 року;

- використанні завідомо підробленого документа за епізодом від 04 грудня 2022 року, доведена у повному обсязі і її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, сукупність усіх обставин у справі.

Суд бере до уваги кількість епізодів протиправної діяльності обвинуваченої ОСОБА_5 , а саме, що вона вчинила два кримінальні правопорушення.

Однак, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вину свою визнала повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, є внутрішньо переміщеною особою.

Тому, з урахуванням особливостей даних кримінальних правопорушень та обставин їх вчинення, особи обвинуваченої та її ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції її від суспільства, а саме у виді обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнення її від відбування покарання з випробуванням з мінімальним іспитовим строком, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.

Суд вважає за недоцільне призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, оскільки, окрім того, що остання офіційно не працює, виконання штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 358 КК України у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з урахуванням її майнового і сімейного стану (обвинувачена не працює, не одружена, офіційно отримує лише допомогу на проживання внутрішньо переміщеної особи у розмірі 2000,00 грн.), буде утрудненим. Також, суд вважає за недоцільне призначення ОСОБА_5 покарання у виді арешту, оскільки зазначений вид покарань передбачає реальну ізоляцію особи.

За таких обставин, призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд бере до уваги доводи сторони захисту щодо застосування до обвинуваченої положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання у виді штрафу у розмірі нижчому від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 358 КК України, на рівні мінімальної межі. Втім підстав для застосування до обвинуваченої положень ч. 1 ст. 69 КК України суд не знаходить. Обставини, які би дали підстави суду застосувати дані положення закону, під час розгляду справи не встановлені.

Суд не може визнати як пом`якшу покарання обставину відсутність в обвинуваченої ОСОБА_5 освіти з урахуванням характеру вчинених нею кримінальних правопорушень та недоведеності стороною захисту, яким чином культурно-освітній рівень ОСОБА_5 не дозволяв їй усвідомлювати протиправність своїх дій.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 1132,68 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-22/17182-ДД від 21.12.2022).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік два місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на один рік два місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05.08.2022 ТСЦ 4641 на ім`я « ОСОБА_5 », яке зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1132 гривні 68 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1