Справа № 755/3065/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000046 від 11.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.09.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 22.09.2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. ч.4 ст. 185, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі (вирок набрав законної сили, проте не виконаний), -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи раніше судимим на шлях виправлення не став належних висновків не зробив, та маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість вчинив умисний кримінальний проступок при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_3 10 січня 2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебував за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця 13-Б, де поруч з сміттєвим баком на землі виявив прозорий поліетиленовий пакетом з білою кристалічною речовиною.

Будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, ОСОБА_3 припустив, що у знайденому ним пакеті знаходиться психотропна речовина. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання даної психотропної речовини. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 підняв із землі знайдений ним поліетиленовий пакет з білою кристалічною речовиною, роздивившись його вміст впевнився що в середині знаходилась психотропна речовина, обіг якої заборонено - РУР (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), чим безоплатно незаконно придбав психотропну речовину.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 помістив безоплатно придбаний ним поліетиленовий пакет з білою кристалічною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідин-1- іл-пентан-1-он), до правої зовнішньої кишені штанів, в які він був одягнений та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_3 зберігаючи при собі поліетиленовий пакет з білою кристалічною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл- 2піролідин-1-іл-пентан-1-он), пішов по своїм особистим справам.

Того ж дня, 10.01.2023 приблизно о 15 годині 30 хвилин, працівниками поліції, за адресою: м. Київ, вул. Дашкевича 13-Б було виявлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл- пентан-1-он).

В подальшому, 10.01.2023 в період часу з 16 години 03 хвилин до 16 години 06 хвилин, під час проведення огляду місця події, що проводився на ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. Дашкевича 3, ОСОБА_3 в присутності двох понятих, на прохання працівників поліції, добровільно дістав з правої зовнішньої кишені штанів, в які він був одягнений, поліетиленовий пакет з білою кристалічною речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл- пентан-1-он). Після чого, дізнавач відділу дізнання вилучив добровільно наданий, виявлений у ОСОБА_3 поліетиленовий пакет з білою кристалічною речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/1970-НЗПРАП від 01.02.2023:

1.У наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.

2.У наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP у речовині становить 0,444 г.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список №2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено»» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) PVP ( 1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентан-1-он), у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: до 0,15 грам.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, тобто кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості підозрюваним, підтверджено його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочину.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, вчинив новий злочин маючи не зняту та не погашену судимість, має задовільний стан здоров`я, не є особою, яка досягла пенсійного віку, відсутні відомості щодо наявності інвалідності І та ІІ групи, спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді обмеження волі та із урахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2022 року за ч. 4 ст. 185 та ст. 71 КК України, який набрав законної сили, проте не виконаний, із застосуванням ст. 71,72 КК України, призначивши остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі.

Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченої, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Процесуальні витрати вирішено відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2022 року за ч.4 ст. 185, ст. 71 КК України і остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта від 11.01.2023 року №СЕ-19/111-23/1970-НЗПРАП) в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - психотропна речовина, обіг якого обмежено - PVP. масою 0,444 г., переданий до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя