Код суду 233 Справа № 233/906/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000462 від 26 листопада 2023 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ілліча Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого за договором у приватної особи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 13 червня 2007 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки; 2) 02 квітня 2010 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці; 3) 12 вересня 2014 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 345 КК України до арешту строком 5 місяців; 4) 27 травня 2020 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185, п.1 ч.1 ст. 72, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком 5 років з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

25 листопада 2022 року, приблизно о 14.30 год. (більш точний час в ході розслідування встановлено не було), ОСОБА_5 знаходився на ділянці місцевості поблизу водойми «Шанхай» по вул. Соборності у м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області (за координатами: 48,5218760, 37,7568961), де на землі виявив корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1. Достовірно знаючи, що корпус гранати Ф-1 відноситься до категорії вибухових речовин, придбання та зберігання яких без відповідного дозволу є незаконним, ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1992 №622 (зі змінами та доповненнями), залишив собі, тим самим здійснивши придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Після чого, ОСОБА_5 придбаний при вищевикладених обставинах корпус гранати Ф-1 переніс до себе за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснивши носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_5 придбаний при вищевикладених обставинах корпус гранати Ф-1 поклав до полімерного пакету, який сховав у картонний короб, що стояв на тумбі в господарській будівлі за вищевказаною адресою, тим самим став умисно зберігати вибухову речовину, без передбаченого законом дозволу.

26 листопада 2022 року у період часу з 20.40 год. до 21.20 год., в ході проведення в установленому законом порядку огляду домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , працівниками поліції у господарській будівлі на тумбі у картонному коробі, який містив полімерний пакет, з останнього було виявлено та вилучено споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та відноситься до категорії вибухових речовин.

Тим самим, ОСОБА_5 своїми умисними діями порушив вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та п.п. 2, 8, 9, 11, 12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1992 №622 (зі змінами та доповненнями),

Своїми умисними діями, що виразилися в незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

27 грудня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

23 лютого 2023 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000462 від 26 листопада 2022 року, та підозрюваним ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. Сторони узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 травня 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_5 за сукупністю вироків покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

При цьому ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 травня 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_5 за сукупністю вироків покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази по справі відсутні.

Витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 23 лютого 2023 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 лютого 2023 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 травня 2020 року у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, призначивши ОСОБА_5 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття під варту в порядку виконання вироку.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-22/37898-ВТХ від 16 грудня 2022 року) 1887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя