Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2112/22

Номер провадження: 1-кп/511/74/23

07.02.2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора про подовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лиманське, Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньої освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню №00006611 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.10.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність подовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1ст.177 КПК України, які були встановлені судом при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу, вважає, що ризики не обґрунтовані та документально прокурором не підтверджені. Просив суд розглянути можливість зміни раніше обраного запобіжного заходу в у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні погодилася з думкою прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілу, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити, а обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Висновок суду обґрунтовується наступним.

розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину, та даних про особу обвинуваченого.

Суд вважає, що на теперішній час існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші злочини. Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, ризик чого є реальним та дійсним

На даний час судом не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність зміни у раніше обраноого обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки судовий розгляд триває і суд ще не закінчив дослідження доказів сторони обвинувачення та не допитав свідків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про подовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні; вчинити інші злочини.

Оцінивши зазначені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати, оскільки обвинувачений обвинувачується, зокрема у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тривалий час перебував у розшуку, офіційне не працевлаштований, офіційних доходів не має, не одружений, саме тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 в подальшому належить утримувати під вартою.

Оскільки питання про подовження термінів тримання під вартою ОСОБА_4 вирішується на стадії судового розгляду і судом ще не досліджені письмові докази та не допитані потерпіла та свідки у справі, тому суд вважає, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може переховуватися від суду; незаконного впливати на потерпілу та свідків, може вчинити інший злочин чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Суд наголошує, що раніше встановлені судом ризики на час розгляду клопотання про подовження термінів тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 не відпали.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що по даному кримінальному провадженню необхідність забезпечити належний хід провадження є достатньою підставою для тримання обвинуваченого під вартою, що дає суду підстави для задоволення клопотання прокурора.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 доцільно продовжити строк тримання під вартою на два місяці.

На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про подовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому задовольнити.

Подовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів - до 07.04.2023 року включно.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору Роздільнянської окружної прокуратури, ОСОБА_4 - до відома.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду, відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1