Справа № 199/6655/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(мотивувальна частина)

21.02.2023 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засідання клопотання прокурора ОСОБА_5 про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1.Рух судового провадження та зміст і обґрунтування клопотання прокурора.

Розпорядженням голови Верховного Суду 06.03.2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану територіальну підсудність Володарського районного суду Донецької області визначено за Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська.

13.09.2022 року на підставі ст.35 КПК України, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, розподілено складу суду: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

21.02.2023 року у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з письмовим клопотанням про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська здійснюється судове провадження у кримінальному провадженні № 0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме, «у державній зраді, тобто, у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану».

Прокурор зазначає, що ОСОБА_7 з метою ухилення від слідства та суду знаходиться на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України.

02.05.2022 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_7 , шляхом розміщення оголошення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську Донецької області, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та викликано до слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52, для вручення повідомлення про підозру та допиту, як підозрюваного: 07.05.2022 о 10:00 год., 08.05.2022 о 10:00 год., 09.05.2022 о 10:00 год.

Тобто, з метою вручення повідомлення про підозру та допиту підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово викликався повісткою до слідчого відділу. Проте жодного разу не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Також, прокурор зазначив, що 10.05.2022 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Крім того, згідно з відповіддю Управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Донецькій області Національної поліції України від 04.05.2022 року, та рапорту слідчого від 03.05.2022 року встановлено, що ОСОБА_7 знаходиться на непідконтрольній органам державної влади території України, а саме у тимчасово окупованому військами РФ смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області, тому надати ОСОБА_7 копію повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, повістку про його виклик, не можливо.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання проздійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні № 0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, прокурор зазначив, що 17.08.2022 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська постановлено судове рішення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 та 26.08.2022 року на офіційному веб-сайті Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську Донецької області.

Також, відповідно офіційного веб-сайту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську Донецької області, на ньому розміщено повідомлення про постановлення 17.08.2022 року слідчим суддею Кіровського районного суду м.Дніпропетровська ухвали про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 та повісткою здійснено його виклик 31.08.2022, 01.09.2022, 02.09.2022 року об 11-00 год. для завершення досудового розслідування, відкриття матеріалів кримінального провадження, вручення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

Прокурор зазначає, що відповідно до вимог ст. 297-5 КПК України 26.08.2022 року у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», розміщено повідомлення про постановлення 17.08.2022 року слідчим суддею Кіровського районного суду м.Дніпропетровська ухвали про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 та повістка про його виклик 31.08.2022, 01.09.2022, 02.09.2022 року об 11-00 год. для завершення досудового розслідування, відкриття матеріалів кримінального провадження, вручення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, однак останній не з`явився.

Прокурор стверджує, що обвинувачений знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження, однак продовжує перебувати на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, що свідчить про ухилення ОСОБА_7 від органу досудового розслідування і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зазначає, що наявні підстави для здійснення щодо обвинуваченого спеціального судового провадження.

2. Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні учасники висловили такі позиції.

Прокурор клопотання підтримав.

Захисник вирішення клопотання прокурора залишила на розсуд суду.

3. Мотиви суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України: «Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Отже, під час розгляду клопотання про спеціальне судове провадження, а також з урахуванням висловлених учасниками аргументів, Суд має встановити:

- чи передбачає КПК України спеціальне судове провадження щодо злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа;

- чи переховується обвинувачений від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та /або оголошений особа у міжнародний розшук.

- чи знав або чи повинен був знати обвинувачений про розпочате кримінальне провадження і чи підтверджується це матеріалами, доданими до клопотання.

Щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 .

Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто, у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Так, згідно обвинувального акту, дослівно, та мовою оригінала, «наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29.06.2021 № 360 о/с рядового поліції ОСОБА_7 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу.

Згідно ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1)неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2)професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3)поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4)надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5)зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6)інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_7 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас ОСОБА_7 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст.ст. 2, 63 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і Збройних Сил РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та Збройних Сил РФ вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців Збройних Сил РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації (далі - ГШ ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника ГШ ЗС РФ ОСОБА_8 перед Академією військових наук РФ з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та Збройних Сил РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно- пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів РФ здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини XX століття (ОУН, УПА) - як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та Збройних Сил РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту Російської Федерації (далі - ЧФ РФ), що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ Збройних Сил РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і Збройних Сил РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Донецької народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, Російської Федерації на території Донецької області так званої «ДНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VII1 від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

19.02.2022 керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, на тимчасово окупованій території Донецької області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Донецької області, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом президента Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб.

У період часу 03.03.2022-04.03.2022 військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, здійснили тимчасову окупацію території смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Так, в період часу 15.03.2022-16.03.2022 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області, за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні відділення поліції № 1 Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, надав згоду представникам РФ та представникам так званої «ДНР» на перехід на їх бік шляхом добровільного зайняття посади у структурному підрозділі окупаційної адміністрації РФ, зокрема незаконно створеному правоохоронному органі так званого «Міністерства внутрішніх справ ДНР».

У відповідності до положень ч. 3 ст. 323 та абз. 1 ч. 2 ст. 297-1 КПК України щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який інкримінується ОСОБА_7 , спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Щодо переховування обвинуваченої ОСОБА_7 від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України.

Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором», Російську Федерацію визнано державою-агресором. Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно з п. 4 розділу 3 копії Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року (затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75), значиться Нікольська селищна територіальна громада, яка розташована на території Маріупольського району Донецької області.

Згідно з відповіддю Управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Донецькій області Національної поліції України від 04.05.2022 року, та рапорту слідчого від 03.05.2022 року встановлено, що ОСОБА_7 знаходиться на непідконтрольній органам державної влади території України, а саме у тимчасово окупованому військами РФ смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області.

З відповідей начальника Департаменту внутринньої безпеки Донецького управління Національної поліції України від 18.03.2022 року та 22.04.2022 року слідує, що Донецьким управлінням ДВБ НП України отримано інформацію, що дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції № 1 (Нікольське) Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перейшов на бік окупаційної влади та добровільно зайняв посадку в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованої території. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживав у бабусі за адресою: АДРЕСА_3 .

02.05.2022 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_7 , шляхом розміщення оголошення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську Донецької області, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та викликано до слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52, для вручення повідомлення про підозру та допиту, як підозрюваного: 07.05.2022 о 10:00 год., 08.05.2022 о 10:00 год., 09.05.2022 о 10:00 год.

Тобто, з метою вручення повідомлення про підозру та допиту підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово викликався повісткою до слідчого відділу. Проте жодного разу не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Органом досудового розслідування 03.08.2022 року, відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, на офіційному веб-сайту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську Донецької області, розміщено повідомлення про постановлення 17.08.2022 року слідчим суддею Кіровського районного суду м.Дніпропетровська ухвали про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 та повісткою здійснено його виклик 31.08.2022, 01.09.2022, 02.09.2022 року об 11-00 год. для завершення досудового розслідування, відкриття матеріалів кримінального провадження, вручення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

Відповідно до вимог ст. 297-5 КПК України 26.08.2022 року у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», розміщено повідомлення про постановлення 17.08.2022 року слідчим суддею Кіровського районного суду м.Дніпропетровська ухвали про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 та повістка про його виклик 31.08.2022, 01.09.2022, 02.09.2022 року об 11-00 год. для завершення досудового розслідування, відкриття матеріалів кримінального провадження, вручення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, однак останній не з`явився.

В доповнення до того, що обвинувачений може перебувати на тимчасово окупованій території України Суд також досліджує оголошення обвинуваченого в розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

За приписами ч. 2 ст. 281 КПК України про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як свідчать матеріали клопотання, постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_10 - 10.05.2022 року у кримінальному провадженні №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 , який перебуває на тимчасово окупованій території України та ухиляється від притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.05.2022 року постановлено судове рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, задовольняючи клопотання прокурора, суд враховує, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.08.2022 року постановлено судове рішення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , що також може бути підставою для здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого.

Також, згідно відповіді Управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Донецькій області Національної поліції України від 04.05.2022 року, та рапорту слідчого від 03.05.2022 року встановлено, що ОСОБА_7 знаходиться на непідконтрольній органам державної влади території України, а саме у тимчасово окупованому військами РФ смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області.

З відповідей начальника Департаменту внутринньої безпеки Донецького управління Національної поліції України від 18.03.2022 року та 22.04.2022 року слідує, що Донецьким управлінням ДВБ НП України отримано інформацію, що дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції № 1 (Нікольське) Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перейшов на бік окупаційної влади та добровільно зайняв посадку в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованої території. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживав у бабусі за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, станом на час розгляду клопотання у Суду достатні дані та наявні матеріали на підтвердження знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території України.

Щодо обізнаності обвинуваченого ОСОБА_7 про розпочате щодо нього кримінальне провадження.

Відповідно до вимог Розділу IV КПК України, участь обвинуваченого під час підготовчого судового засідання та судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим, міжнародними нормативно - правовими актами в сфері захисту прав людини.

Зокрема, право обвинувачуваного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, є істотним елементом засобів процесуального захисту, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Крім того, Міжнародний пакт про громадянські та політичні права 1966 року передбачає, що кожний мас право при розгляді будь-якого пред`явленого йому обвинувачення на ряд гарантій на основі повної рівності й, зокрема, бути засудженим у його присутності та захищати себе особисто або за допомогою обраного ним захисника.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі, виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь - якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Процедури «in absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі.

До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Як убачається з матеріалів провадження, на виконання вимог закону щодо обов`язкової участі захисника у спеціальному судовому провадженні, органом досудового розслідування ОСОБА_7 було призначені захисники.

У рішенні «Медєніца проти Швейцарії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

Так, у справі «Сейдовіч проти Італії» Суд зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя.

Сучасний концепт судового провадження in absentia, передбачений в національному законі, ґрунтується на загальних засадах кримінального провадження (презумпція невинуватості, забезпечення права на захист, право на оскарження судових рішень, диспозитивність тощо), повною мірою враховує гарантії прав і інтересів обвинуваченого та демократичні стандарти справедливого правосуддя. Спеціальне судове провадження (in absentia) як інститут кримінального процесу має відповідне призначення. Його «функціонал» створює належну правову процедуру для забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду в умовах ухилення обвинуваченого від слідства та суду з одночасним забезпеченням його процесуальних прав. При чому в будь-який момент обвинувачений може з`явитися на території України для особистої участі у відповідному процесуальному статусі (що обумовлює припинення спеціального судового провадження).

Досліджуючи питання обізнаності обвинуваченого про наявне щодо нього кримінальне провадження, Суд, в першу чергу, враховує активність представників сторони обвинувачення на стадії досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів до клопотання прокурора, 02.05.2022 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_7 , шляхом розміщення оголошення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську Донецької області, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та викликано до слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52, для вручення повідомлення про підозру та допиту, як підозрюваного: 07.05.2022 о 10:00 год., 08.05.2022 о 10:00 год., 09.05.2022 о 10:00 год.

Відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, у зв`язку з неможливістю вручення письмового повідомлення про підозру особисто ОСОБА_7 , вона була розміщена у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та здійснено опублікування тексту підозри на офіційному веб-сайті

Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську Донецької області, тобто здійснено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, та його викликано до слідчого управління.

В подальшому, орган досудового розслідування неодноразово викликав ОСОБА_7 для проведення слідчих та процесуальних дій, зокрема повістки про виклик були опубліковані на офіційному веб-сайті органа досудового розслідування, та у засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр».

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.08.2022 року постановлено судове рішення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 .

Відповідне повідомлення про здійснення спеціального досудового розслідування було опубліковано на офіційному веб-сайті органа досудового розслідування та у засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр».

Також, після направлення обвинувального акта до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, судом здійснювались виклики обвинуваченого ОСОБА_7 зокрема, за останнім відомим місцем проживання: АДРЕСА_3

Крім того, повістки про виклик обвинуваченого до суду у підготовче судове засідання на 28.09.2022, 13.10.2022, 08.12.2022, 23.01.2023 року публікувались на офіційному сайті Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, виклики до суду були розміщені у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр».

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_7 був обізнаний про наявне щодо нього кримінальне провадження та стадію, на якій воно перебуває.

З урахуванням викладеного, Суд прийшов до висновку, що законодавчо визначені КПК України передумови здійснення спеціального судового провадження знайшли своє підтвердження вищезазначеними, з`ясованими судом під час підготовчого судового засідання обставинами.

З огляду на викладене, Суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора і здійснення спеціального судового провадження (in absentia) кримінального провадження № №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Керуючись статтями 297-1, 314-316, 323,372, 376 КПК України, Суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження (in absentia) відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Здійснювати спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Донецької області, Нікольській район, с. Новокраснівка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.

Повідомити обвинуваченого ОСОБА_7 про прийняте рішення про здійснення спеціального судового провадження стосовно нього шляхом розміщення цієї інформації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_7 та інформацію про процесуальні документи надсилати та публікувати відповідно до вимог ст. 323 КПК України, за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилати захиснику ОСОБА_6 .

Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду.

З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

СУДДІ:

ОСОБА_1