В И Р О К

Іменем України

24 березня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000426 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонера, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Двадцять першого серпня 2021 року близько 23 години у ОСОБА_4 , який перебував за місцем спільного проживання разом з потерплою ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства відносно потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, у цей же день, час та місці ОСОБА_4 висловлював на адресу потерпілої образи та принижував її гідність, при цьому погрожував фізичною розправою.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив психологічне насильство, яке призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 та погіршення якості її життя.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, а саме вважає, що такі його дії були спровоковані самою потерпілою через те, що їй не подобається жінка з якою він зустрічається.

Окрім фактичного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні наведеного злочину повністю доведена показаннями потерпілої, свідків та письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що її син ОСОБА_4 проживає разом з нею в одному будинку та регулярно вчиняє відносно неї протиправні дії й застосовує фізичне насильство, зокрема, 21.08.2021 у вечірній час ображав її нецензурною лайкою та висловлював образливі слова, у зв`язку з чим стан здоров`я погіршився. Доповнила, що неодноразово зверталась із заявами в поліцію з приводу вчинення сином домашнього насильства.

Свідок ОСОБА_8 (сестра обвинуваченого та донька потерпілої) підтвердила показання останньої й пояснила, що 21 серпня 2021 року у вечірній час зателефонувала мати та повідомила, що обвинувачений перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вдарив її в обличчя та обзиває нецензурними словами. Приїхавши до будинку матері вона побачила в кімнаті розкидані речі, зламані меблі й розбитий посуд. Зауважила, що обвинувачений зловживає алкогольними напоями та постійно безпричинно вчиняє вдома конфлікти, під час яких ображає матір брутальними слова та погрожує фізичною розправою. Потерпіла має похилий вік і такі його дії вкрай негативно впливають на її психічний і фізичний стан, вона нервує, хвилюється та змушена з цього приводу звертатись за медичною допомогою.

Свідок ОСОБА_9 , яка є сусідкою обвинуваченого та потерпілої, підтвердила той факт, що ОСОБА_4 регулярно ображає матір нецензурними словами. Зокрема, 21 серпня 2021 року вона безпосередньо чула як обвинувачений у присутності працівників поліції обзивав потерпілу.

Свідку ОСОБА_10 обставини вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства відносно своєї матері не відомі.

Показання потерпілої та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 узгоджуються з протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про притягнення до відповідальності її сина ОСОБА_4 , який 21.08.2021 ображав її словами брутальної лайки та погрожував фізичною розправою.

Систематичність протиправних дій ОСОБА_4 підтверджується постановами Житомирського районного суду від 23 лютого та 06 липня 2021 року, відповідно до яких обвинуваченого було визнано винним у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_6 , тобто за ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.

Однак, обвинувачений ОСОБА_4 у порушення згаданих вимог Закону, систематично вчиняє домашнє насильство стосовно своєї матері, яке полягає у словесних образах, погрозах, приниженні, висловлюваннях нецензурною лайкою, що, як наслідок, призвело до психологічних страждань останньої, а саме викликало в неї накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів.

Доводи обвинуваченого стосовно вчинення потерпілою провокаційних дій не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Разом з тим, згадані доводи ОСОБА_4 не спростовують сам факт вчинення останнім протиправних дій щодо своєї матері й на переконання суду є способом останнього пом`якшити свою відповідальність за скоєне.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, а саме потерпілої ОСОБА_6 , яка є його матір`ю, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості її життя та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, вчиненим проти близької людини, а саме своєї матері, яка є особою похилого віку.

Суд не залишає поза увагою особу ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, є пенсіонером, однак систематично вчиняє протиправні дії стосовно своєї матері.

Водночас суд критично ставиться до наданих стороною обвинувачення характеристик, оскільки як убачається з їх змісту, староста Новогуйвинської селищної ради 09.09.2021 позитивно охарактеризував обвинуваченого, а 25.07.2022 надав негативну характеристику про те, що ОСОБА_4 вчиняє бешкет, погрожує матері й сестрі та постійно зловживає алкогольними напоями.

У судовому засіданні були досліджені письмові пояснення старости Пряжівського Старостинського округу Новогуйвинської ОТГ ОСОБА_11 , які підтверджують, що ОСОБА_4 веде антиморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, погрожує матері та сестрі фізичною розправою.

Про долучення згаданих письмових пояснень до кримінального провадження сторони не заперечували.

Також суд не залишає поза увагою правову позицію прокурора про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, думку потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, а також обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є активне сприяння у розкритті злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Суд не погоджується з доводами прокурорки, яка при призначенні покарання ОСОБА_4 просила врахувати обставини, що пом`якшують йому покарання, як от щире каяття останнього у вчиненому злочині та визнання ним своєї вини з огляду на таке.

Верховний суд у постанові від 15.11.2021 по справі №199/6365/19 вказує, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У свою чергу ОСОБА_4 у ході розгляду справи частково визнавав свою вину, вказуючи, що такі його дії були спровоковані потерпілою. І лише під час судових дебатів, під тягарем показів потерпілої, свідків та досліджених судом доказів, повністю визнав свою вину.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що обвинувачений не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, поза розумним сумнівом, вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину за який йому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання нових злочинів у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ураховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є пенсіонером, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме активне сприяння розкриттю злочину, відсутність судимостей, правову позицію прокурорки про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та думку потерпілої, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, яке буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпілій, яка не була присутня у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: