Справа № 203/4260/22
Провадження № 1-кп/0203/396/2023
У Х В А Л А

05.01.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001633 від 13.09.2022 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, гр. України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, без реєстрації місця мешкання, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 09.02.2022 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 смт.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до двох років обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.

Прокурор звернулася із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у сумі 124 050,00, яка становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, а саме обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, тому є підстави вважати, що обвинувачений зможе переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, та, приймаючи до уваги, що обвинувачений скоїв злочин під час іспитового строку, існує обґрунтований ризик того, що, в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає не лише особі обвинуваченого ОСОБА_4 а й характеру та тяжкості злочину, який йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, є співмірним з існуючими ризиками, у зв`язку з чим є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Окрім того, просила враховувати особу обвинуваченого, який офіційно не працює, що свідчить про відсутність достатнього законного джерела доходу для підтримання своєї життєдіяльності, у зв`язку із чим існує ризик вчинення ним аналогічних умисних корисливих злочинів.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід підзахисному ОСОБА_4 на інший, не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на те, що ризики прокурором не доведені, оскільки ОСОБА_4 ніколи не переховувався від слідства та суду, має постійне місце проживання та соціальні зв`язки.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи захисника.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити обрану міру запобіжного заходу з наступних підстав.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який збігає 07 січня 2023 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 , передбачаючи можливе покарання, може переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності та продовжити вчинення кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин під час іспитового строку на попереднім вироком суду. Отже на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу.

Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, його особи, а також встановлених ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, визначити розмір застави, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, які він, в разі внесення зазначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати.

З таким підстав, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, визначивши останньому альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 124050,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 331 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05 березня 2023 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 124050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, які він у разі внесення визначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати, а саме: прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання або роботи, у разі невиконання яких судом буде вирішено питання про звернення застави у дохід держави.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її винесення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1