Номер провадження: 11-сс/813/275/23
Справа № 522/1857/23 1-кс/522/624/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 27.01.2023, якою в межах к/п №000019 від 25.01.2023, відносно:

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянки України, заміжньої, із вищою освітою, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №000019 від 25.01.2023 було відмовлено в задоволенні клопотання ст. слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 у період часу з 22 до 06 год. наступної доби, строком до 25.03.2023 включно, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування була доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та наявність ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Разом із тим, слідчий суддя врахувавши, що підозрювана раніше не судима, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, доглядає свою бабусю, має постійне місце проживання, дійшов до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваної в майбутньому з точки зору виконання покладених на неї процесуальних зобов`язань.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді винесена із порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступне:

- слідчим суддею не було враховано те, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що інкримінований ОСОБА_7 злочин вчинено в період воєнного стану, що підтверджує зухвалість вчиненого діяння та суперечить морально-етичним нормам у суспільстві в особливий для держави та громадян період збройної відсічі на агресію російської федерації;

- слідчим суддею не взято до уваги, що в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрювана ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду.

Посилаючись на вищевикладене, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативи внесення застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, думку підозрюваної та її захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановлені ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

З огляду на те, що сторонами кримінального провадження не оскаржується обґрунтованість інкримінованої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останньої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України є обґрунтованою та полягає у тому, що вона у невстановлений слідством час та місці з метою подальшого незаконного збуту, незаконно придбала психотропну речовину, яку з метою збуту зберігала в приміщенні квартири АДРЕСА_4 .

Достовірно знаючи, що вказані речовини є психотропними, діючи умисно з метою подальшого їх збуту невстановленим особам схильним до вживання психотропних речовин, ОСОБА_7 , помістила в полімерні пакетики та згортки, із вищезазначеними речовинами та почала зберігати незаконно в приміщенні зазначеної квартири, яку вона орендує з метою подальшого збуту.

Так, 25.01.2023 слідчо-оперативною групою ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. було проведено невідкладний обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , де було вилучено: 7 полімерних пакетів з речовиною рослинного походження; 16 пластикових ковпачків з речовиною рослинного походження; 29 зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною різних кольорів; 1 пластикова ємкість з порошкоподібною речовиною рожевого кольору; 17 згортків білого кольору з порошкоподібною речовиною рожевого кольору; 21 згорток сріблястого кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору; 12 пластикових ковпачків з кристалічною речовиною білого кольору; 3 згортки жовтого кольору з речовиною рожевого кольору; 2 полімерних згортки червоного кольору з речовиною рослинного походження.

Крім того, із одного з пакетів, який був вилучений в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в якому знаходилась порошкоподібна речовина рожевого кольору, зроблено експрес-тест, згідно якого порошкоподібна речовина рожевого кольору, містить психотропну речовину. Психотропну речовину, ОСОБА_7 , незаконно придбала та незаконно зберігала з метою збуту.

Зазначена підозра ОСОБА_7 повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Разом із тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, апеляційний суд вважає, що в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що: ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 6-ти до 10-ти років з конфіскацією майна.

Проте, одна лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Натомість, апеляційний суд, погоджується із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що підозрювана ОСОБА_7 раніше не судима, зареєстрована та має постійне місце проживання у м. Одесі, заміжня (а.с. 48) та має на утриманні неповнолітню дитину 2010 р.н. (а.с. 49), тобто в останньої наявні міцні соціальні зв`язки.

Окрім того, з часу повідомлення ОСОБА_7 про підозру до розгляду апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції, прокурором не надано жодного підтвердження впливу останньої на свідків з метою зміни ними своїх показань на користь підозрюваної та перешкоджання останньою кримінальному провадженню іншим чином, тому апеляційний суд вважає недоведеними ризики можливого впливу на свідків в зазначеному кримінальному проваджені, а також перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Також, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 умов обраного їй оскаржуваною ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з моменту його застосування, остання з`явилась до суду для участі в апеляційному розгляді, в тому числі апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення її становища, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що застосований відносно підозрюваної ОСОБА_7 слідчим суддею запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в достатній мірі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність органом досудового розслідування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатності застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для запобігання вищенаведеного ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення про можливість застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора немає.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 27.01.2023, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, із покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4