Справа № 188/194/23
Провадження № 1-кп/188/85/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт Петропавлівка угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000148 від 19.11.2022, що надійшла 15 лютого 2023 року, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку, освіта середня, працюючого на шахті «Ювилейна» ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», гірник підземний, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1. 09.06.2011 Першотравенським МС Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 152, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 09.11.2017 із Жовтоводської ВК (№26) Дніпропетровської області по рішенню Жовтоводського МС Дніпропетровської області від 01.11.2017 на підставі ст. 81 КК України умовно достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 10 днів.

за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX продовжено строком на 90 діб.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , 24.08.2022 у період часу з 05:45 по 15:37, перебуваючи в роздягальні лазні шахти «Степова» блок № НОМЕР_1 ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», яка розміщена за адресою вул.Першотравнева, 2 Г с.Миколаївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, впевнившись у тому, що поряд нікого немає та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливими намірами, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану викрав з рюкзаку належного ОСОБА_6 мобільний телефон марки «REDMI NOTE 7» M1901F7G вартістю 2750 грн., який належить останньому. Викрадене ОСОБА_3 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX продовжено строком на 90 діб.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 24.08.2022 у період часу з 05:45 по 15:37, перебуваючи в роздягальні лазні шахти «Степова» блок № НОМЕР_1 ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», яка розміщена за адресою вул.Першотравнева, 2 Г с.Миколаївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, впевнившись у тому, що поряд нікого немає і за його злочинними діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливими намірами, умисно, таємно повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану викрав з кишені штанів належних ОСОБА_7 мобільний телефон марки NOTE 11 «INFINІX» Х663В вартістю 5599,30 грн., який належить останньому. Викрадене ОСОБА_3 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду, 29 березня 2023 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Обвинувачений ОСОБА_3 в угоді повністю визнав свою винуватість у зазначених кримінальних правопорушеннях і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: за ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану та за ч.4 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинена в умовах воєнного стану, які, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.

Така кваліфікація дій ОСОБА_3 , на переконання суду, є правильною.

Обвинувачений в судовому засіданні визнає свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, щиро покаявся і просить затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважає, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого та інших осіб.

Прокурор підтримала угоду і просив суд її затвердити.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали прокуророві письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості і просили провести судовий розгляд за їх відсутності, зазначив, що претензій до обвинуваченого вони не мають.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані в частині визнання винуватості в суді, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує, що обтяжуючою обставиною покарання є рецидив злочину, наявність пом`якшуючих покарання обставин у вигляді щирого каяття, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 29 березня 2023 року, призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання .

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати складаються з витрат на проведення судово - товарознавчої експертизи № 3658/22 від 12.12.2022 року в сумі 220 гривень та на проведення судово - товарознавчої експертизи № 3658/22 від 12.12.2022 року в сумі 220 гривень , порядку ст.. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речовий доказ - мобільний телефон марки марки NOTE 11 «INFINІX» Х663В , залишити потерпілому ОСОБА_7 у якого він зберігається.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «REDMI NOTE 7» M1901F7G, залишити потерпілому ОСОБА_6 у якого він зберігається.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 100, 124, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 29 березня 2023 року уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на проведення судово - товарознавчої експертизи № 3658/22 від 12.12.2022 року в сумі 220 гривень та на проведення судово - товарознавчої експертизи № 3658/22 від 12.12.2022 року в сумі 220 гривень, всього 440 гривень на користь держави.

Речовий доказ - мобільний телефон марки марки NOTE 11 «INFINІX» Х663В , залишити потерпілому ОСОБА_7 у якого він зберігається.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «REDMI NOTE 7» M1901F7G, залишити потерпілому ОСОБА_6 у якого він зберігається.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1