Єдиний унікальний номер №175/1315/23
провадження №1-кс/175/347/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000593 від 22.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

Слідчим відділом ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000593, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 22.11.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що 22.11.2022 до ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від директора ТОВ «ТД «Альфатех», про те, що начальник складу ОСОБА_5 , будучи матеріально-відповідальною особою, якій було ввірено зберігання майна, в період дії воєнного стану, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно вчинив його розтрату, чим спричинив майнової шкоди ТОВ «ТД «Альфатех».

04.04.2023 на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2023 проведено обшук транспортного засобу автомобіля «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , яким постійно користується ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: банківську картку «Monobank» НОМЕР_2 , банківську картку «Otpbank» НОМЕР_3 , флеш-накопичувач «Apacer» 64GB, мобільний телефон «Redmi Note 10 5G» імей1: НОМЕР_4 , імей2: НОМЕР_5 з сім-картками НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , транспортний засіб автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт серія НОМЕР_8 на автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобілю «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 .

04.04.2023 перелічені вище речі, предмети, документи визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачаються наявність достатніх підстав вважати, що вилучені в ході обшуку речі можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у органа досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно з метою збереження, запобігання його перетворення, зміни або знищення, для подальшого проведення експертиз та використання у кримінальному провадженні.

Прокурор надав заяву в якій просив клопотання розглянути без його участі, клопотання просив задовольнити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000593 від 22.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та іншими документами, що містяться в матеріалах справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу. Названі статті встановлюють, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

04 квітня 2023 року старшим слідчим СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речових доказів, яке було вилучене 04.04.2023 на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області під час проведення обшуку транспортного засобу «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , яким постійно користується ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Вимоги до змісту клопотання про накладення арешту на майно та строків його подання до суду визначені ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Підставою для арешту майна повинні бути достатні підстави вважати, що вищевказане майно є, або може бути знаряддям злочину та зберегти на собі його сліди або містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий в своєму клопотанні просить накласти заборону на відчуження, розпорядження і користування майном до скасування арешту у встановленому законом порядку, що у разі зволікання з його вилученням можуть виникнути ризики знищення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, що в подальшому може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме в частині: банківську картку «Monobank» НОМЕР_2 , банківську картку «Otpbank» НОМЕР_3 , флеш-накопичувач «Apacer» 64GB, мобільний телефон «Redmi Note 10 5G» імей1: НОМЕР_4 , імей2: НОМЕР_5 з сім-картками НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , оскільки дійсно, містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.

Підстав для накладення арешту на: транспортний засіб автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт серія НОМЕР_8 на автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобілю «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчий суддя не вбачає, а тому вважає, за необхідне повернути власникам майна.

Також, слідчим у клопотанні лише формально зазначено, що транспортний засіб, технічний паспорт та ключі від івтомобілю, а саме: автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт серія НОМЕР_8 на автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобілю «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 є речовими доказами і є підстави вважати, що вони були знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, та зберегли на собі його сліди або як матеріальні об`єкти можуть бути доказами фактів чи обставин, що встановлюються у межах кримінального провадження, не наведено, як не додано до клопотання і будь-яких належних доказів таких обставин, та при цьому будь-якого обґрунтування відповідності вимогам ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів не вбачається достатніх підстав що обґрунтовували б достатньою мірою необхідність накладення арешту на відповідне майно.

Отже, викладені обставини в клопотання слідчого не обґрунтовують наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що арештоване майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про накладення арешту в даному кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню.

Накласти арешт на майно: банківську картку «Monobank» НОМЕР_2 , банківську картку «Otpbank» НОМЕР_3 , флеш-накопичувач «Apacer» 64GB, мобільний телефон «Redmi Note 10 5G» імей1: НОМЕР_4 , імей2: НОМЕР_5 з сім-картками НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , шляхом заборони відчудження, користування та розпорядження вказаним майном.

В частині клопотання про накладення арешту, на майно: автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт серія НОМЕР_8 на автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобілю «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчий суддя необхідності не вбачає та враховуючи викладене вище, вважає необхідним відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000593 від 22.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно яке було вилучено відповідно до протоколу обшуку 04.04.2023 за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 5/92, а саме: банківську картку «Monobank» НОМЕР_2 , банківську картку «Otpbank» НОМЕР_3 , флеш-накопичувач «Apacer» 64GB, мобільний телефон «Redmi Note 10 5G» імей1: НОМЕР_4 , імей2: НОМЕР_5 з сім-картками НОМЕР_6 та НОМЕР_7

В іншій частині клопотання про накладення арешту, а саме: автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт серія НОМЕР_8 на автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобілю «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 відмовити.

Автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт серія НОМЕР_8 на автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобілю «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1