Номер провадження: 11-сс/813/291/23
Справа № 947/3259/23 1-кс/947/1118/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

09.03.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора Одеської обласної прокуратури та захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2023 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кілія, Одеської обл., громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 26 березня 2023 року, з покладенням на неї певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з листопада 2021 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, вступив у попередню змову із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншими невстановленими особами, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, пов`язаних із сутенерством, розробивши єдиний план протиправної діяльності.

Так, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_12 », приблизно у 2020 році, більш точна дата невстановлена, орендував нежитлові приміщення та створив мережу стриптиз-клубів, а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_3 , « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_4 , « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_5 , та « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою: АДРЕСА_6 , в яких під виглядом законної підприємницької діяльності, спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 забезпечили заняття проституцією невстановленою на теперішній час кількістю жінок.

З метою забезпечення потоку відвідувачів зазначених стриптиз-клубів, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , створила в мережі Інтернет веб-сторінки, на яких розміщувала рекламні оголошення щодо розважальної діяльності вказаних клубів.

Також, з метою залучення до заняття проституцією інших жінок, невстановлена особа, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , систематично розміщувала оголошення на відповідних сайтах в мережі Інтернет щодо вакансій офіціанток та хостес у стриптиз-клубах «CrazyDaisyMensClub», «LeRouge», «GatsbyShowBar» та «Burlesque», не розкриваючи при цьому справжню мету таких оголошень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою та відповідно до заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 почергово виконували функції адміністраторів у стриптиз-клубах «CrazyDaisyMensClub», «LeRouge», «GatsbyShowBar» та «Burlesque», де зустрічали клієнтів, інформували їх про можливість надання інтимних послуг жінками, які працюють у вказаних закладах, вартості таких послуг, а також детальних умовах, за які такі послуги будуть надані.

Грошові кошти, отримані від протиправної діяльності, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, розподіляли між собою та жінками, які надають інтимні послуги, відповідно до заздалегідь оговорених часток, а частину таких коштів витрачали на забезпечення функціонування стриптиз-клубів.

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, в період з листопада 2021 року по 26 січня 2023 року, вчинили ряд умисних злочинів за наступних обставин.

Так, відповідно до заздалегідь розробленого плану протиправних дій, 10.11.2022 ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , виконувала функції адміністратора стриптиз-клубу «Burlesque», а ОСОБА_7 , в свою чергу, функції адміністратора стриптиз-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Здійснивши всі необхідні підготування для роботи клубів, у тому числі: визначили кількість та особи жінок, які надають інтимні послуги, для зайняття проституцією у зазначений день, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 розпочали прийом клієнтів.

Надалі, 10.11.2022, об 16:48, ОСОБА_13 , який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, прибув до стриптиз-клубу «Burlesque», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 12, де його зустріла адміністратор ОСОБА_11 та в ході розмови запропонувала йому всі послуги стриптиз-клубу, в тому числі послуги інтимного характеру. При цьому ОСОБА_11 запропонувала ОСОБА_13 скористатись послугами жінок, які надають інтимні послуги та працюють цього дня як в стриптиз-клубі « ІНФОРМАЦІЯ_7 », так і в «GatsbyShowBar», продемонструвавши останньому відповідне меню. ОСОБА_13 , ознайомившись із всіма запропонованими ОСОБА_11 послугами, обрав дівчину на ім`я ОСОБА_14 , яка перебувала у стриптиз-клубі « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Досягнувши домовленості із ОСОБА_13 щодо місця та часу надання інтимних послуг дівчиною на ім`я ОСОБА_14 , а також їх виду та вартості, ОСОБА_11 зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, щоб остання надала вказівку повії ОСОБА_14 відправитись за адресою: АДРЕСА_7 для зустрічі із клієнтом.

Після чого, ОСОБА_13 передав ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 5 000 гривень, як плату за надання йому послуг інтимного характеру дівчиною на ім`я ОСОБА_14 протягом однієї години.

Того ж дня, об 19:27 годині, ОСОБА_13 , прагнувши продовжити час надання інтимних послуг повією ОСОБА_14 , за попередньою домовленістю із адміністратором стриптиз-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_7 , прибув до вказаного клубу за адресою: АДРЕСА_5 та в ході розмови із ОСОБА_7 домовився про продовження часу надання послуг інтимного характеру дівчиною на ім`я ОСОБА_14 на дві години, та передав ОСОБА_7 оплату за вказані послуги в сумі 10 000 гривень.

У подальшому грошові кошти в загальній сумі 15 000 гривень, отримані від ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інші невстановлені особи розподілили між собою відповідно до заздалегідь оговорених часток.

Старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення у вчиненні якого вона підозрюється, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2023 року, відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання, обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту до 26 березня 2023 року, з покладенням на неї певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор та захисник подали на неї апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 342 000 гривень у разі внесення застави покласти на підозрювану обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність висновків суду, викладеним в судому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, проте з незрозумілих підстав, слідчим суддею визначено, що ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід - домашній арешт, тоді як зазначений запобіжний захід не в змозі забезпечити дотримання підозрюваною відповідної процесуальної поведінки, а також виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_7 , як на підозрювану.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник подав на неї апеляційні скаргу, в якій зазначає про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно його підзахисної запобіжний захід у виді домашнього арешту з 23 годин до 06 години наступного дня.

Зокрема, захисник зазначає про неповне дослідження слідчим суддею всіх доказів у провадженні, що вказує на неповноту судового розгляду.

Крім того, апелянт зазначає про необґрунтованість доказами підозри пред`явленої його підзахисній.

Також, захисник звертає увагу на відсутність ризиків, зазначених в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Крім того, апелянт вказує про те, що слідчим суддею не в повній мірі були враховані дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 , яка має на утриманні неповнолітню дитину, батьків похилого віку.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрювану на підтримання доводів апеляційної скарги захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора на підтримання доводів власної апеляційної скарги, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційних скарг, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

Згідно ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею:- 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику ас . ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 вказаної норми, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вищевказані вимоги КПК України слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого дотримані в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів провадження 26 січня 2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 27 січня 2023 року їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: - матеріалами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; - матеріалами аудіо-, відеоконтролю особи; - матеріалами візуального спостереження за особою, контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; - протоколами допитами свідків, - протоколами проведених обшуків та затримання, - речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Зазначені докази, як кожний оремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється.

Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені в клопотанні слідчого та додані до нього матеріали, у колегії суддів є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення у якому вона підозрюється.

Зазначене вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги захисника про те, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Крім того, колегія судді не погоджується з доводами сторони захисту про неповноту судового розгляду, оскільки слідчий суддею було досліджено докази у кримінальному провадження, з переліком яких погодилися всі учасники провадження. Будь-яких клопотань, в тому числі від захисника, про необхідність дослідження інших доказів свідчому судді заявлено не було.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Так, цілком обґрунтовано слідчий суддя при прийнятті рішення врахував те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, відповідальність за який передбачає позбавлення волі до 9 років, має постійне місце проживання, за яким проживає разом із неповнолітньою дитиною, офіційно не працевлаштована, що вказує на відсутність у неї осіб, які б мали на неї визначальний й вплив з метою забезпечення її належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Крім того, як вірно зазначено слідчим суддею підозрювана ОСОБА_7 може випливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч.4 ст.95 КПК України.

Також, в рамках означеного кримінального провадження органом досудового розслідування ще не встановлено повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, щодо відсутності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик є не обґрунтованим, так як ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, стороною обвинувачення не надано будь яких доказів того, що є підстави вважати, що на даний час перевіряється обставини того, що ОСОБА_7 може мати відношення до скоєння ще інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваної, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_7 у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушень, у яких вона підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст.177 КПК України та відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Крім того, під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу, прокурором не доведено того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить її належну процесуальну поведінку та буде не достатнім для запобігання встановленим слідчим суддею ризиків, зважаючи на що, є неспроможними доводи апеляційної скарги прокурора.

Дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 , в тому числі на які посилається захисник в апеляційній скарзі, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання відносно підозрюваної ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на неї певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України є необхідним та достатнім для попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень та забезпечення її належної процесуальної поведінки.

За таких обставин, слідчим суддею прийнято рішення про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосуванню запобіжних заходів.

Істотних порушень вимого КПК України, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на викладене оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, зважаючи на що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Одеської обласної прокуратури та захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2023 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 26 березня 2023 року з покладенням на неї певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України без змін.

Ухвала набуває законної сили після її оголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18