У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000265.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.02.2023 р. відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13.04.2023 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ризик переховування підозрюваної від суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

На думку захисника, суд першої інстанції не врахував відсутність доказів на підтвердження будь-яких ризиків, на які посилається прокурор.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Управління СБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000265 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2022 року ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, за грошову винагороду, прийняла пропозицію ОСОБА_8 з приводу участі у проведенні у с. Станіслав Херсонського району Херсонської області, незаконного референдуму входження Херсонської області до складу Російської Федерації.

У період з 23.09.2022 р. по 27.09.2022 р., ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами (щодо яких здійснюється досудове розслідування), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, в порушення Конституції України, Закону України «Про всеукраїнський референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», прийняла участь у проведенні незаконного референдуму та у період з 23.09.2022 р. по 27.09.2022 р. з урною для бюлетенів та наданими їй бюлетенями, у супроводі озброєних військових РФ здійснила подворовий обхід жителів с. Станіслав, Херсонського району Херсонської області з метою їх залучення до голосування щодо входження Херсонської області у склад РФ. Під час проведення референдуму ОСОБА_5 активно пропонувала мешканцям с. Станіслав проголосувати шляхом поставлення відповідних відміток у бюлетені, вела облік громадян за списком, які проголосували під час проведення незаконного референдуму, а також активно закликала осіб, які не хотіли приймати участь у голосуванні, шляхом висловлювання закликів про позитивні зміни у їх житті під керівництвом російської влади.

Наслідком таких незаконних та неправомірних дій ОСОБА_5 стало визнання РФ незаконного референдуму таким, що відбувся та незаконного приєднання територій Херсонської області до її складу.

14.02.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

14.02.2023 р. слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що наявні ризики передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що має істотне значення для встановлення даних обставин, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахувавши, що підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, є особою проросійсько налаштованою, співпрацювала з представниками держави-агресора, приймала участь у проведенні незаконного референдуму на території України, чим підтримує анексію територій України з боку РФ, зважаючи на обставини інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, в якому досудове розслідування триває, наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, направленого проти територіальної цілісності та недоторканості України, а також проти основ національної безпеки України, які є більш ніж вагомими, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані протоколів огляду відеозапису з публікації «В Белозерке провели форум «Мы вместе с Россией» від 16.01.2023 р., допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Матеріали клопотання слідчого містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, оскільки вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, крім того, враховуючи факт ведення відкритої війни РФ проти України та наявності на території України лінії військового фронту значної протяжності, ОСОБА_5 може скористатися цим для втечі за межі території України, так як остання є особою проросійсько налаштованою, співпрацювала з представниками держави-агресора та приймала участь у проведенні незаконного референдуму на території України, чим підтримує анексію територій України з боку РФ.

Окрім того, підозрювана ОСОБА_5 була членом так званої «ДВК № 427», їй відомі особи свідків у даному кримінальному провадженні, тому наявний ризик незаконного впливу на свідків для уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що досудове розслідування триває, встановлюються особи інших осіб, ймовірно причетних до вчинення злочинів, збираються докази, документація, щодо незаконного референдуму, тобто підозрювана може сприяти втраті, знищенню, підміні або спотворенню будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, направлене проти територіальної цілісності та недоторканості України, а також проти основ національної безпеки України, оскільки має певні зв`язки з представниками окупаційної влади.

За наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Крім того, апеляційним судом враховуються і імперативні вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, за змістом яких, під час дії воєнного стану, до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111-1 КК України, за наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, застосовуванню підлягає лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3