Справа №:755/795/23
Провадження №: 1-кс/755/948/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що Дніпровським управлінням поліції ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 16.01.2023 року, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У ході досудового розслідуванням встановлено, що 14.01.2023 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 прибув за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 .

Того ж дня, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 обговорювали подальшу бізнес співпрацю, під час чого між останніми виник конфлікт. В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 , наніс останньому численні хаотичні удари кулаками рук та ногами в область голови та тулуба.

Вказаними неправомірними діями ОСОБА_4 завдав тілесні ушкодження, від яких потерпілий ОСОБА_7 помер на місці події через короткий проміжок часу.

Відповідно до лікарського свідоцтва № 020-172 смерть ОСОБА_7 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки мозку. 17.01.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Як зазначає слідчий у клопотанні, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події; протоколами допиту свідків; довідкою КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 17.01.2023; лікарським свідоцтвом про смерть № 020-172 від 17.01.2023 року; протоколом особистого обшуку ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; висновком експерта № 042/1-31-2023 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

На даний час неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновки одинадцяти судових молекулярно-генетичних експертиз за вилученими біологічними зразками, об`єктами та речами, які можуть містити такі з метою їх ідентифікації з біологічними зразками підозрюваного ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7 ; отримати висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 ; отримати висновок судової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , здійснити аналіз інформації, отриманої в ході проведення тимчасового доступу до інформації операторів мобільного зв`язку «Водафон», «Київстар» та «Лайфселл» за абонентськими номерами потерпілого, підозрюваного та інших осіб; визначитися із остаточною кваліфікацією діяння з урахуванням всіх зібраних в ході досудового розслідування доказів; здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження відповідно до ст. 290 КПК України потерпілій, підозрюваному, його захиснику; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які слід вручити підозрюваному та його захиснику; при необхідності виконати інші слідчі та процесуальні дії.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий в клопотанні зазначив, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі та будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх та оскільки свідками у кримінальному провадженні є його батько, брат та інші знайомі йому особи, з метою схилити їх до дачі неправдивих показів у судовому засіданні;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В свою чергу, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного. У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були наведенні у клопотанні про обрання запобіжного заходу, існують та не відпали, у зв`язку з цим прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім того, прокурор зазначив, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 17.06.2023 року включно.

Захисник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 посилаючись на те, що ризики, наведенні у клопотанні, не обгрунтованні та не доведенні у судовому засіданні прокурором. Ставить питання про сумнівність кваліфікації інкримінованого підзахисному злочину. Крім того, вважає, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи та прохання свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Судом було встановлено, що 16.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

17.01.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України. Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2023 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.03.2023 року включно.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 10.03.2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17.04.2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.03.2023 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.04.2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 17.06.2023 року включно. Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя на підставі наданих матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим - позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного; майновий стан; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки з огляду на те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке. Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним ймовірно вчинено особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Тому даний ризик є цілком реальним. Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілої сторони та дослідження їх судом. А тому, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та обставини його вчинення, ризик впливу останнього на свідків, потерпілу сторону, та інших осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину, як вмовлянням, підкупом, так і іншими незаконними способами, є досить реальним.

Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, немає постійного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових злочинів.

Крім того, суд вважає, що стороною обвинувачення не обґрунтовано ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі вказаних вище обставин у їх сукупності та взаємозв`язку слідчий суддя дійшов висновку про наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, про які зазначає слідчий у клопотанні, а саме: отримати висновки одинадцяти судових молекулярно-генетичних експертиз за вилученими біологічними зразками, об`єктами та речами, які можуть містити такі з метою їх ідентифікації з біологічними зразками підозрюваного ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7 ; отримати висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 ; отримати висновок судової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , здійснити аналіз інформації, отриманої в ході проведення тимчасового доступу до інформації операторів мобільного зв`язку «Водафон», «Київстар» та «Лайфселл» за абонентськими номерами потерпілого, підозрюваного та інших осіб; визначитися із остаточною кваліфікацією діяння з урахуванням всіх зібраних в ході досудового розслідування доказів; здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження відповідно до ст. 290 КПК України потерпілій, підозрюваному, його захиснику; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які слід вручити підозрюваному та його захиснику; при необхідності виконати інші слідчі та процесуальні дії.

Доводи сторони захисту про необгрунтованість ризиків у клопотанні не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Клопотання захисника про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є необгрунтованим. На думку слідчого судді, у разі застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, такого як домашній арешт, про який просив захисник і підозрюваний, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження.

Продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 необхідне для забезпечення його належної процесуальної поведінки та ненастання ризиків, що мають місце.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. На підставі викладеного та керуючись статтями 32, 176-178, 181, 194, 197, 199, 309, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах 60 діб та у межах строку досудового розслідування, тобто до 09 червня 2023 року.

Суд, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні. Ухвала слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 14 квітня 2023 року о 11 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1