Справа № 216/2376/22
Провадження № 1-кс/216/1863/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про продовження строку дії запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

07 листопада 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання слідчої СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0000756 від 12.07.2022 року,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
підозрюваний ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
07.11.2022 року до суду надійшло вказане клопотання слідчої про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване таким.
Слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000756 від 12.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.
10 серпня 2022 року о 09 год. 39 хв. ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.
10 серпня 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану; носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та незаконне придбання, зберігання психотропних речовин з метою збуту.
Встановлені під час досудового розслідування обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень та існування ризиків, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та побоюючись суворого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.08.2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який був продовжений до 10 листопада 2022 року включно, без визначення розміру застави.
28 вересня 2022 року керівником Криворізької центральної окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців з дня повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тобто до 10 листопада 2022 року.
Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідча просила продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання слідчої підтримала та просила задовольнити з наведених у ньому підстав.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, проти задоволення вказаного клопотання заперечували та просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених ризиків.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), тому можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною 1 статті 200 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує таке.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.
У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. Не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. При цьому метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000756 від 12.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.
10 серпня 2022 року о 09 год. 39 хв. ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.
10 серпня 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану; носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та незаконне придбання, зберігання психотропних речовин з метою збуту.
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.08.2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який продовжено до 10 листопада 2022 року включно, без визначення розміру застави.
28 вересня 2022 року керівником Криворізької центральної окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців з дня повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, тобто до 10 листопада 2022 року.
07 листопада 2022 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 10 січня 2023 року.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав.

Разом з тим обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: витягом з ЄРДР цього кримінального провадження, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12 липня 2022 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 13 липня 2022 року; копією висновку експерта № СЕ-19/104-22/20250-ТВ від 28 липня 2022 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 14 липня 2022 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 19.07.2022 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 13.08.2022 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 13.08.2022 року; копією протоколу обшуку від 10 серпня 2022 року; копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 10.08.2022 року; копією висновку експерта № СЕ-19/104-22/23855-НЗПРАП від 10 серпня 2022 року; копією висновку експерта № СЕ-19/104-22/23860-БЛ від 11 серпня 2022 року; копією повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 10.08.2022 року; копією протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 11.08.2022 року; копією повідомлення про зміну підозри від 11.08.2022 року; копією висновку експерта № СЕ-19/104-22/25266-НЗПРАП від 09.09.2022 року; копією висновку експерта № СЕ-19/104-22/25259-НЗПРАП від 13.09.2022 року; копією висновку експерта № СЕ-19/104-22/25263-НЗПРАП від 19.09.2022 року; копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 11.08.2022 року; копією протоколу проведення слідчого експерименту від 29 серпня 2022 року; копією висновку експерта № 1248 від 29.08.2022 року.
З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.
Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Вирішуючи питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя бере до уваги таке.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.
При цьому підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем м Кривого Рогу Дніпропетровської області, неодружений, має професійно-технічну освіту, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебував на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками; хронічними та тяжкими захворюваннями не страждає, будь-якого рухомого та нерухомого майна у власності не має, раніше судимого за аналогічний злочин, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують, з огляду на таке.
Усвідомлюючи скоєне та побоюючись суворого покарання, яке загрожує йому у разі доведеності вини, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. При цьому останній неодружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримувати його залишити межі міста.
Крім того, враховуючи, що на даний час органами слідства не встановлено місце знаходження всіх речових доказів у даному кримінальному провадження, у тому числі майна потерпілого, належних йому грошових коштів у доларовій валюті, а також засобів та знарядь вчинення кримінального провадження, що свідчить про те, що в разі перебування підозрюваного на волі, ОСОБА_5 зможе безперешкодно знищити, сховати чи спотворити вказане майно, яке має істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Перебуваючи на волі підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може фізично та психологічно впливати на осіб, які вже були допитані як свідки у кримінальному провадженні та потерпілого, зважаючи на той факт, що матеріали кримінального провадження містять їхні анкетні дані і сторона захисту може ознайомитись із ними.
Крім того, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , що підтверджується тим, що останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15-ти років. ОСОБА_5 раніше судимий за корисливі тяжкі злочини, крім цього останній раз 17.12.2020 ОСОБА_5 був засуджений Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за умисний корисливий особливо тяжкий злочин, тобто злочин передбачений ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України, вчинений за аналогічних обставин. Тобто підозрюваний належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, скоїв умисний корисливий особливо тяжкий злочин.
Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено достатні підстави вважати, що підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує таке.
Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У справі «Смірнови проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ у справі «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ у справі «Летельєр проти Франції»).
Разом з тим відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд, крім інших обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
При цьому висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Крім того, у справі «Москаленко проти України» ЄСПЛ зазначив, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Разом з тим ЄСПЛ звертає увагу, що вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому ЄСПЛ підкреслює, що визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, які є тяжкими та особливо тяжким злочинами, а санкція за найбільш тяжкий злочин передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, тому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим ОСОБА_5 не є особою похилого віку, інвалідності не має, тяжкими або хронічними захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, що свідчить про відсутність даних, які б вказували на неможливість застосування до нього такого запобіжного заходу.
З огляду на викладене, враховуючи особливу тяжкість злочину та ступінь суспільної небезпечності ОСОБА_5 , спосіб і обстановку вчинення інкримінованих йому діянь, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі й підозра у вчиненні цих умисних злочинів в умовах воєнного стану, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що саме такий запобіжний захід відповідає тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також є співмірним з реально існуючими ризиками, запобігти яким, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу, - неможливо.
У зв`язку з цим жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним і доцільним, оскільки застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, за їх недостатністю для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.
Перевіряючи викладені в клопотанні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, дійшов висновку про доведеність цих обставин, оскільки існує необхідність у завершенні виконання процесуальних дій, які потребують додаткового часу, а саме: отримати висновки судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, призначені постановою слідчого та до теперішнього часу експертами не виконані у повному обсязі; на підставі отриманих усіх результатів судових експертиз дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів кваліфікувати дії ОСОБА_5 та повідомити останнього про зміну раніше повідомленої підозри; отримати висновки судової молекулярно-генетичної експертизи, призначені постановою слідчого та до теперішнього часу експертами не виконані у повному обсязі; надати доступ стороні захисту до матеріалів кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та закінчити досудове розслідування; виконати інші процесуальні дії, у яких виникне необхідність.
Таким чином, для завершення досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні відповідних процесуальних дій.
Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставини, зазначених у частині третій статті 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме, що заявлені при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшилися та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тому є достатні підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
При цьому слідчий суддя вважає, що таке обмеження права ОСОБА_5 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Разом з тим слідчий суддя вважає за необхідне скористатись правом не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-196, 199, 369-372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000756 від 12.07.2022 року, а самедо 05 січня 2023 року включно, без визначення розміру застави.
Дія ухвали закінчується о 24.00 год. 05 січня 2023 року.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити для виконання директору державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» і слідчій.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1