Справа № 474/15/23
Провадження №1-кс/474/9/23
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

11.01.23 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

без участі:

прокурора ОСОБА_3

фактичного володільця майна ОСОБА_4

розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 08.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

09.01.2023 р., прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження №0000003 від 08.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в якому просить накласти арешт на речові докази, - пару хлапанців чоловічих чорного кольору 40 розміру (спец.пакет №7105956), пару чоловічого взуття 41 розміру темно-зеленого кольору (спец.пакет №4345224), п`ять фрагментів штахетів довжиною 28, 51, 36, 48, 50 см. (пакет№1), заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування ними будь-яким особам

Посилаючись на приписи ст. ст. 36, 98,100,110,131,132,167,170,171 КПК України, прокурор вказує на необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою від 11.01.2023 р. про розгляд даного клопотання в його відсутність, внесене клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Фактичний володілець майна ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з телефонограмою №18 від 11.01.2023 р. про розгляд даного клопотання в її відсутність.

Враховуючи приписи ст. 172 КПК України, якою визначено, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, вважає доцільним розглянути питання про арешт майна, без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Матеріали клопотання містять: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.01.2023 року, рапортом від 07.01.2023 року про реєстрацію вказаної дати о 23.57 год. телефонного повідомлення на спец.лінію №102 , витяг з кримінального провадження за №№0000003 від 08.01.2023 року, внесеного на підставі заяви ОСОБА_5 про те, що 07.01.2023 року біля 23.50 год. ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_7 , та наніс їй удар кулаком в лобну частину голови, в результаті чого в неї утворилися синець та ссадини, з попередньої кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 , що 07.01.2023 року у вечірній час на стук у двері будинку по АДРЕСА_1 , відчинила їх, на порозі стояв чоловік у військовій формі, зі слів друзів які також були на місці події, дізналася що то ОСОБА_8 . На з`ясування останнього що йому потрібно, на що він наніс їй один удар кулаком руки в область лобної частини голови, від чого вона впала на землю, заявою ОСОБА_4 від 08.01.2022р. (вх.№89/2023) про надання дозволу працівникам поліції провести огляд території домоволодіння по АДРЕСА_1 , протокол огляду місця події від 08.01.2023 року, в ході якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 та на відстані біля 2-х метрів від лавки яка розташована у дворі виявлено дві пари взуття,- хлапанці чоловічі чорного кольору 40 розміру (спец.пакет №7105956), чоловіче взуття 41 розміру темно-зеленого кольору (спец.пакет №4345224), які вилучені до ВП №2, а також виявлено та вилучено п`ять фрагментів штахетів довжиною 28, 51, 36, 48, 50 см. (пакет№1), постанову дізнавача ВП №2 від 08.01.2023 року пр. визнання вказаних речей, які були вилучені з місця події - речовими доказами, та передачу їх на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

В сукупності вищевикладеного вважаю, що прокурор довів про необхідність накладення арешту на вилучене майно,., з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно, шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном будь-яким особам.

Водночас, слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, вимогами ст.ст. 98,167,170-173,175,309 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 08.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на пару хлапанців чоловічих чорного кольору 40 розміру (спец.пакет №7105956), пару чоловічого взуття 41 розміру темно-зеленого кольору (спец.пакет №4345224), п`ять фрагментів штахетів довжиною 28, 51, 36, 48, 50 см. (опечатані биркою «пакет№1»), які було вилучено в ході огляду місця події 08.01.2023 року - домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області, заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування ними будь-яким особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, дізнавачем, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1