ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/988/23 Справа № 202/15/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0002873 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 березня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що в провадженні суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 не перебувають.

Стверджує, що обвинувачений не переховувався від слідства та суду, не вчиняв спроб незаконного впливу на свідків.

Зазначає, що судом не враховано те, що обвинувачений перебуває під вартою з 15.10.2017 року.

Посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_8 має страждає на певні хвороби та потребує лікування.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2023 року ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 березня 2023 року.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків та законних джерел доходу не має, також враховано те, що обвинувачений зареєстрований та проживає у с. Зачатівка Волноваського району Донецької області, введення на території України воєнного стану та наявність активних бойових дій, в тому числі у місцевості, наближеній до місця проживання обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Краматорського міського суду Донецької області перебуває обвинувальний акт № 0002873 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема з Краматорського міського суду Донецької області до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до клопотання прокурора, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 року обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.01.2023 року включно.

Прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_9 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості, в тому числі, про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані не в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу, судом правильно встановлена наявність ризику переховування від суду, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків та законних джерел доходу не має, зареєстрований та проживає у с. Зачатівка Волноваського району Донецької області.

Разом з тим, посилання суду на ризики незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення колегія суддів вважає безпідставним, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 є особою, яка раніше не судима, та відомостей, які б свідчили про вплив на свідків, які допитувались судом першої інстанції, не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є частково обґрунтованими, оскільки ризик переховування від суду встановлений в ухвалі суду.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції не в повному обсязі враховано те, що обвинувачений ОСОБА_8 тривалий час перебуває під вартою, а саме з 15.10.2017 року, відповідно до довідки Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.01.2023 року, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 до суду не надходили (а.п.23), також судом не враховано, що стороною обвинувачення не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, зокрема такий як особисте зобов`язання, не здатний забезпечити в належному обсязі виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, оскільки, окрім клопотання, будь-яких матеріалів, які б свідчили про такий ступінь ризиків, що вказує на можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до суду не надано, тому зазначене свідчить про те, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», у рішенні ЄСПЛ від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою», а також правовій позиції, викладеній у рішенні ЄСПЛ від 11 лютого 2021 року у справі «Куроченко та Золотухін проти України», - «не вжиття державою заходів для вирішення справи, зменшення негативних для заявника наслідків у результаті відсутності доступу до матеріалів справи, відсутність ухвалення остаточного рішення є порушенням права на справедливий розгляд справи протягом розумного строку».

Наданий прокурором під час апеляційного розгляду лист, з якого вбачається, що матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 було направлено посилкою до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, не може бути взятий до уваги, оскільки не підписаний відповідною службовою особою.

Крім того, відомості щодо надходження кримінального провадження щодо ОСОБА_8 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська поштою відсутні.

Таким чином, враховуючи викладене, а також беручи до уваги наявність введеного на території України воєнного стану, колегія суддів апеляційного суду, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 10 березня 2023 року, яке полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2023 року - задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 10 березня 2023 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі зобов`язання:

- прибувати до суду за першою вимогою на визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

Копію ухвали направити на виконання до ДУ Львівська установа виконання покарань № 19 Міністерства юстиції України для звільнення ОСОБА_8 з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуальних керівників в кримінальному провадженні Краматорської окружної прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4