г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2882/22
Номер провадження 1-кс/213/524/22
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2022 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження №0000247, за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, не має місця проживання, зареєстрований але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням погодженим з прокурором про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що існують ризики: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та вважає що обрання більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував. У скоєному розкаюється.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно клопотання, Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022) в Україні введено воєнний стан.

Так, ОСОБА_4 , 20.07.2022 приблизно о 11:00 годині, знаходячись за місцем свого мешкання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де також знаходилась його знайома ОСОБА_6 , маючи кримінально-протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_6 , яка заснула у кімнаті, діючи таємно, в умовах воєнного стану, всупереч інтересам власника, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Verico» модель «Qin s282», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3520/22 від 28.11.2022 становить 567,20 гривень, із сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3520/22 від 28.11.2022 становить 50 гривень,який знаходився у жіночій сумці на вішалці у коридорі, що належить ОСОБА_6 , та утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь, та розпорядився ним на свій розсуд, чим ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 617,20 гривень.

Умисні дії, ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану. 13.12.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України судом встановлено обгрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, що підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.09.2022; протоколом огляду місця події від 10.09.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду документів від 26.11.2022; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 26.11.2022; речами та документами вилученими при огляді речей та документів.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 185 ч.4 КК України строк від 5 до 8 років позбавлення волі. Злочин відноситься до тяжких злочинів. Підозрюваний офіційно не працює, не одружений, дітей не має. Суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, що не є особою похилого віку, не перебуває на обліку в лікаря психіатра, перебуває на обліку в лікаря нарколога, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Судом встановлені ризики за ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, підозрюваний може вчинити інші злочини.

Ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований, постійних джерел доходів не має, і тому побоюючись його засудження до реального терміну покарання, може переховуватись від органів розслідування та суду. З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та не дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Ризик вчинити нове кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 , не працює, засобів до існування не має, схильний до вчинення злочинів, оскільки в силу ст. 89 КК України судимість погашена.

Стороною захисту не спростовано дані ризики вказані стороною обвинувачення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти ризикам переховування, оскільки він матиме змогу ухилитись від слідства та суду, що посилюється введенням в країні військового стану, підозрюваний не має місця проживання, жив на покинутій дачній ділянці, на виклики слідчого неодноразово не з`являвся. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного. Слід визначити альтернативний вид запобіжного заходу - заставу.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000247, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити часом закінчення строку дії даної ухвали 10.02.2023р.

Визначити розмір застави 50000 гривень, в разі сплати якого вважати обраним ОСОБА_4 , запобіжний захід - заставу.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора; з,являтись на виклики суду та слідчого, прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Виконання ухвали покласти на ВП № 6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1