Справа №505/3721/22
Провадження №1-кп/505/562/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 м. Подільськ
Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000870 від 09.11.2022 з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, м.Рибниця, громадянина Молдови, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 08.11.2022 близько 13.30 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_7 , в гостях у свого брата ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив незаконно заволодіти автомобілем марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на особу ОСОБА_9 , та на праві постійного користування перебуває у ОСОБА_6 , який знаходився в цьому дворі за вказаної адресою, де в замку запалення ОСОБА_6 залишив ключ, після чого поїхав по власним справам разом з ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою його використання за функціональним призначенням, ОСОБА_5 в цей же день та час, перебуваючи на території домоволодіння за вищевказаною адресою, діючи умисно, таємно для потерпілого та оточуючих, усвідомлюючи настання суспільно небезпечний наслідків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись відсутністю ОСОБА_6 , не маючи права керування зазначеним транспортним засобом, шляхом вільного доступу, через незачинені водійські дверцята, проник в салон автомобіля, та сів за кермо на місце водія, отримавши доступ до керування транспортним засобом та контроль над ним, ОСОБА_5 ключем, який знаходився в замку запалення, запустив двигун автомобіля та рушив з місця заднім ходом в напрямку виїзду з території вище вказаного домоволодіння, таким чином він почав протиправно використовувати вищевказаний транспортний засіб.

У подальшому, ОСОБА_5 , проїхавши на транспортному засобі марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , близько 10 метрів, не впорався з керуванням, та здійснив наїзд на паркан, яким огороджена територія домоволодіння ОСОБА_7 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого не з власної волі, останній припинив подальший рух на вказаному транспортному засобі, яким незаконно заволодів.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

На підставі ч.1 ст.474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення від 29.11.2022 укладена між потерпілим ОСОБА_6 , та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , згідно з умовами якої, підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і до моменту оголошення про підозру сприяв розслідуванню кримінального провадження, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, та відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на нього додатково обов`язки, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 просять затвердити угоду, в якій ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, повідомив суд про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просили указану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 також не заперечував проти укладення угоди з обвинуваченим, і розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, та підтвердив суду, що не має до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, захисника, приходить до наступного.
Відповідно ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається зі ст.12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини, справа «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №- 9043/05 від 29 квітня 2014 року, зазначено, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим ОСОБА_6 угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про примирення та наслідки її невиконання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 29.11.2022, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №-0000870.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на нього додатково обов`язки, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі автомобіль марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - залишити йому, як користувачу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1