Справа №621/1987/20
Провадження №1-кп/621/155/23
Ухвала

Іменем України

22 березня 2023 року. м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

за відсутності потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого АТ оператор газорозподільної системи «Харківгаз» ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000776 та №0000019 за обвинуваченням

ОСОБА_9 яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Донець Зміївського району Харківської області, є громадянкою України, має середню освіту, не одружена, не працює, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судима:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 296, частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно обвинувальних актів № 0000776 від 13.11.2020 та № 00000 від 22.07.2020 ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 296, частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та закінченому замаху на вбивство, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Учасники судового провадження висловили думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України.

У зв`язку з відсутністю клопотань сторін судового провадження питання щодо доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь не вирішувалося.

З`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, виконані інші вимоги частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Наявні підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_5 , заявила мотивоване, письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_9 .

На обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої зазначила, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не може забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_9 процесуальних обов`язків.

Обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник адвокат ОСОБА_10 , заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В свою чергу обвинувачена заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. На обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора та клопотання про зміну запобіжного заходу посилались на відсутність ризиків, на які посилається у клопотанні прокурор, наявність постійного місця проживання та реєстрації.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Зміївського суду Харківської області від 22.09.2020 відносно обвинуваченої ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 26.01.2023 строком на 60 днів, який обраховується з 26 січня 2023 року.

Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_9 судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченої під вартою.

Під час підготовчого засідання сторонами не надано будь-яких доказів того, що зменшилися ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, або змінилися обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, які існували під час застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченої.

Під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківській слідчий ізолятор" у відношенні ОСОБА_9 , було враховано ризики: переховування обвинуваченої від суду; незаконного впливу на свідків, потерпілих; вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких яке віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, проти життя і здоров`я особи, за який, у разі визнання винуватою, їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, вказує на наявність ризику переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, на цей час судом не допитані потерпілі, свідки, що підтверджує існування ризику незаконного впливу на них.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд також враховував дані про особу обвинуваченої ОСОБА_9 , яка не працює, не одружена, за наявності в провадженні кримінального провадження за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України, вчинила новий злочин проти життя та здоров`я людини в стані алкогольного сп`яніння та в присутності неповнолітньої дитини, що вказує на відсутність таких соціальних зв`язків, які реально гарантують належну поведінку обвинуваченої.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_9 на свободу.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 , в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вище викладене, клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Підстав для задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 суд не вбачає.

З підстав, передбачених пунктом 2 частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 31, 314-317, 177, 181 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі суду на 11:30 годину 29.03.2023.

2. В судове засідання викликати учасників судового провадження.

3. Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

4. Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченої ОСОБА_9 у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 20 травня 2023, включно.

5. У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 - відмовити.

6. В частині продовження дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченою у цей же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3