Справа № 344/9847/22
Провадження № 11-сс/4808/374/22
Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
користувача майном ОСОБА_8 ,
розглянувши в кримінальному провадженні №0000547 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 16.08.2022 року про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні №0000547 накладено арешт на автомобіль марки Honda, моделі Accord, ресстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ключ до нього із пультом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником якого згідно з свідоцтва є ОСОБА_9 , який перебував у користуванні водія ОСОБА_8 .
Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що слідчим доведено наявність достатніх підстав щодо накладення арешту на вказане майно, як речовий доказ у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді такою, що прийнята з порушенням норм законодавства. Вказує, що необхідність на накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні відсутня, оскільки в іншому кримінальному провадженні №0000045 були проведені всі необхідні експертизи та слідчі дії, жодній особі про підозру не було повідомлено та на даний час кримінальне провадження триває. Зазначає, що власником даного транспортного засобу є ОСОБА_10 , якому даний автомобіль був переданий на відповідальне зберігання. І у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 внаслідок ДТП з 28.07.2022 року по 14.08.2022 року перебував у реанімаційному відділенні ОКЛ, 15.08.2022 року йому планувалося провести операцію, його мати попросила ОСОБА_8 підвезти в медичний заклад додаткові медикаменти та передала останньому ключі і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке було в нього в подальшому вилучено. ОСОБА_8 про обмеження щодо транспортного засобу не знав, а тому апелянт вважає, що слідчим суддею не було в повному обсязі досліджено всі обставини події. При розгляді клопотання про накладення арешту на майно, ОСОБА_10 як володілець майна не був повідомлений про розгляд клопотання, в судовому засіданні присутній не був, копію судового рішення не отримував. Стверджує, що автомобіль з часу його повернення ОСОБА_10 на зберігання знаходився за місцем його проживання в закритому гаражі, що запобігало його псуванню, не піддавався користуванню, не видозмінювався, не відчужувався, що свідчить про схоронність майна і як речового доказу та відсутність жодних ризиків щодо нього.на думку апелянта саме по собі повторне повторне накладення арешту створює негативні наслідки для особи володільця та утримуваного майна та є неспівмірним із завданнями кримінального провадження, що є неправомірним та призводить до псуванню майна, нищення та зміни внаслідок корозії, оскільки транспортний засіб поміщено на територію автоплощадки під відкритим небом. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання дізнавача поліції про накладення арешту на майно.

В апеляційній інстанції:
- апелянт та користувач майном ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, вважають, що слідчий суддя прийняв необгрунтоване рішення, яке просять скасувати, постановити нове, яким задовольнити апеляційну скаргу, відмовити в накладенні арешту;
- прокурор визнала апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення.

З`ясувавши обставини даного кримінального провадження, заслухавши доповідь судді, доводи сторін, перевіривши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на вказане майно є обґрунтованим, він відповідає вимогам чинного КПК України, а саме ст.ст. 170, 172, 173 КПК України про підстави й порядок накладення арешту на майно.
Такий висновок слідчого судді базується на даних про те, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, щодо якого проводиться експертиза. Тому через заборону в законі вказаний автомобіль на цей час не може використовуватись як транспортний засіб, він не може бути відчужений, ним не можна розпоряджатися.
У зв`язку з наведеними мотивами апеляційні доводи апелянта в цій частині слід відхилити.
Посилання апелянта на те, що в іншому кримінальному провадженні вже накладено арешт на цей же автомобіль, хоча й має певні процесуальні неузгодження, але вони не є істотними, тому не є підставою на цей момент для скасування ухвали слідчого судді, оскільки в новому провадженні слідчому слід провести невідкладні слідчі дії, зокрема провести експертизу щодо автомобіля.
Вказана обставина є процесуальною перешкодою для задоволення апеляційної скарги апелянта.
Апеляційний суд звертає увагу на порушення розумних строків досудового розслідування у провадженні щодо арештованого автомобіля.
Після завершення невідкладних слідчих дій зацікавлена особа вправі звертатися до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту на вказане майно.
За таких обставин, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 16.08.2022 року про накладення арешту на автомобіль Honda, моделі Accord, ресстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_11
ОСОБА_4