Справа №639/3272/22
Провадження №1-кп/639/383/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 листопада 2022 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1971 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 з кінця зими 2021 року, точний час в ході досудового розслідування встановлено не було, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, з корисливих мотивів, діючи всупереч вимогам ст. 112, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також статей 60, 61 Земельного Кодексу України, в порушення ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», у порушення ст.ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, відповідно до яких у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, а також вказаними статями, передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, самовільно зайняв земельну ділянку в водоохоронній зоні та прибережній захисній смузі, водного об`єкту річки Уди, яка розташована в межах Жовтневого гідропарку на території рятувальної станції «Жовтневий гідропарк», за адресою: м. Харків, пров. Керченський, 7А, що належить на праві власності територіальній громаді м. Харкова, що відноситься до земель охоронної зони.
21.10.2022 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно укладеної угоди, ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 1971 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладення на нього визначених ст. 76 КК України обов`язків.
Представником потерпілого ОСОБА_7 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди між ОСОБА_5 та прокурором.
Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступних обставин.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, допускається у випадку надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час підготовчого судового засідання.
Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 1971 КК України, як самовільне будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, офіційно не працює, має місце постійного проживання та реєстрації, в силу ст. 89 КК України не судимий.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчинених злочинів та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
До набрання вироком законної сили підстав для обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу не вбачається.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 468-470, 472-476 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1971 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру процесуальні витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 6864 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривні 80 копійок (к/п, а.с. 199).
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30.09.2021 р. на речові докази у кримінальному провадженні.
грошові кошти у сумі 1000 грн. купюрами номіналом 500 грн. в кількості двох штук: ХД8352408 та БА6225712 - звернути в дохід держави в порядку ст. ст. 961, 962 КК України, застосувавши до них спеціальну конфіскацію;
альтанки в кількості 7 штук з наступними розмірами: 1. 8х3,7 м.; 2. 2,73х4,48; 3. 7х4 м.; 4. 10х5 м.; 5. 5,92х3,80; 6. 5х3 м.; 7. 5х3 м., розташовані на земельній ділянці єдиного майнового комплексу Рятувальна станція «Жовтневий гідропарк» за адресою: АДРЕСА_2 - демонтувати, а демонтовані матеріали конфіскувати в рахунок держави.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, представнику потерпілої особи право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1