Справа № 754/2332/23
У Х В А Л А

Іменем України

21 лютого 2023 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури у м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, поданого у рамках кримінального провадження № 0000025 від 15.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором 21.02.2023 року звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме на корпоративні права у вигляді 100 % статутного капіталу ТОВ «СЕВНЕКС» (), юридична адреса якого: Україна, 02225, місто Київ, вулиця Пухівська, будинок 1, які належать в розмірі внеску до статутного фонду2 800 000 гривень (становить 100% статутного капіталу) ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження корпоративних прав, у тому числі звернення стягнення, укладання угод купівлі-продажу, міни, дарування, передачі в заставу, розпорядження та передачі статутного капіталу іншим особам будь-яким способом, спрямованим на відчуження частини у статутному капіталі капіталу ТОВ «СЕВНЕКС» (), та здійснення будь-яких реєстраційних дій стосовно зазначеного Товариства та його майна, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Заборонити державному реєстратору та нотаріусам вносити зміни пов`язані з зміною засновників (учасників) товариства, зміною директора, місце знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін в статутні документи товариства, а також вчинення інших будь-яких реєстраційних дій по вказаній юридичній особі.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000025 від 15.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «СЕВНЕКС» (), зареєстрованого та розташованого в Деснянському районі міста Києва по вул. Пухівській, 1, шляхом обману, заволоділи чужим майном (грошовими коштами), яке належить ФГ «Злагода» (), в особливо великому розмірі.

Зокрема, на виконання умов договору поставки № СВ-0001269, укладеного між вказаними суб`єктами господарювання, ТОВ «СЕВНЕКС», зобов`язувалось поставити на адресу ФГ «ЗЛАГОДА» - Миколаївська область, Кривоозерський район, смт. Криве Озеро, вул. Гуртового, 36-А, у строк до 10.02.2023, 110 тон селітри аміачної.

При цьому, відповідно до п. 4.3. Договору, оплата товару, що поставляється здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «СЕВНЕКС» (Постачальника) на умовах 30% попередньо оплати та після оплати 70% по факту прибуття товару на склад покупця.

Загальна сума контракту становила 3 657 500, 88 грн. за 110 000 кг. (110 тон) селітри аміачної № 34,4% виробника Agropolychim.

Грошові кошти на рахунок ТОВ «СЕВНЕКС» перераховані ФГ «ЗЛАГОДА» в повному обсязі 10.02.2023 року.

Разом з тим, станом на час реєстрації кримінального провадження аміачна селітра на адресу ФГ «ЗЛАГОДА» не поставлена. Особи, які здійснювали спілкування із засновником господарства ОСОБА_6 перебувають у невстановленому місці, на зв`язок не виходять.

Таким чином, в діях службових осіб ТОВ «СЕВНЕКС» вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, а саме грошовими коштами ФГ «ЗЛАГОДА» шляхом обману (шахрайство).

Зокрема, у ході досудового розслідування встановлено, що корпоративні права у вигляді 100% статутного капіталу ТОВ «СЕВНЕКС» (), зареєстрованого та розташованого в АДРЕСА_1 , належать в розмірі внеску до статутного фонду 2 800 000 гривень ОСОБА_5 .

Вищевказані корпоративні права ТОВ «СЕВНЕКС» () є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки використовувалися службовими особами ТОВ «СЕВНЕКС» () для надання своїм злочинним діям ознак законності, введення потерпілого в оману, а відтак вказані корпоративні права містять сліди та відомості стосовно кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки вони стосуються події кримінального правопорушення.

На даний час у органу досудового розслідування існують всі підстави вважати, що службовими особами ТОВ «СЕВНЕКС» () будуть вчинятися дії, спрямовані на відчуження стороннім (підставним) особам права власності на корпоративні права для приховування слідів кримінального правопорушення, що в свою чергу не дасть можливості встановити їх фактичну належність під час вирішення справи по суті в суді, та на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При цьому, потреба у накладені арешту на майно під час досудового розслідування зумовлена також необхідністю забезпечення можливості поновлення в подальшому порушених прав потерпілого за цим кримінальним провадженням, які відповідно до положень Конституції України та статті першої першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є непорушними та такими, що підлягають захисту з боку держави.

15 лютого 2023 року постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , корпоративні права у вигляді 100 % статутного капіталу ТОВ «СЕВНЕКС» (), міста Києва по вул. Пухівській, 1, які належить ОСОБА_5 - визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Враховуючи, що корпоративні права ТОВ «СЕВНЕКС» є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а тому, з метою збереження речових доказів та запобіганні можливості перетворення, відчуження майна, органу досудового розслідування необхідно накласти арешт на корпоративні права у вигляді 100 % статутного капіталу ТОВ «СЕВНЕКС» (), зареєстрованого та розташованого в Деснянському районі міста Києва по вул. Пухівській, 1, шляхом заборони відчуження корпоративних прав, у тому числі звернення стягнення, укладання угод купівлі-продажу, міни, дарування, передачі в заставу, розпорядження та передачі статутного капіталу іншим особам будь-яким способом, спрямованим на відчуження частини у статутному капіталі ТОВ «СЕВНЕКС» (), та здійснення будь-яких реєстраційних дій стосовно зазначеного Товариства та його майна, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Вищевказані корпоративні права ТОВ «СЕВНЕКС» (), мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Тому, вказане майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності,клопотання підтримує, просить задовольнити.

Власник майна у судове засідання не викликався, оскільки слідчим у клопотанні наведені підстави для розгляду клопотання у його відсутність у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчим суддею визнано за можливе розглядати клопотання у відсутність власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000025 від 15.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Згідно постанови слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 15.02.2023 року корпоративні права у вигляді 100 % статутного капіталу ТОВ «СЕВНЕКС» (), зареєстрованого та розташованого в АДРЕСА_1 , які належить ОСОБА_5 - визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дане положення КПК України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, у відповідності до якої володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» 22.09.1994 р. та у справі «Кушоглу проти Болгарії» 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» 23.09.1982р.). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» 21.02.1986 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий за погодженням прокурора, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також, забезпечення конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно абзацу 1 ч. 3 ст. 170 КПК України увипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У клопотанні доведені обставини передбачені ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на корпоративні права у вигляді 100 % статутного капіталу ТОВ «СЕВНЕКС» (), юридична адреса якого: Україна, 02225, місто Київ, вулиця Пухівська, будинок 1, які належать в розмірі внеску до статутного фонду2 800 000 гривень (становить 100% статутного капіталу) ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження корпоративних прав, у тому числі звернення стягнення, укладання угод купівлі-продажу, міни, дарування, передачі в заставу, розпорядження та передачі статутного капіталу іншим особам будь-яким способом, спрямованим на відчуження частини у статутному капіталі капіталу ТОВ «СЕВНЕКС» (), та здійснення будь-яких реєстраційних дій стосовно зазначеного Товариства та його майна, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Заборонити державному реєстратору та нотаріусам вносити зміни пов`язані з зміною засновників (учасників) товариства, зміною директора, місце знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін в статутні документи товариства, а також вчинення інших будь-яких реєстраційних дій по вказаній юридичній особі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7