Справа № 202/3441/22
Провадження № 1-кс/202/2598/2023
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2023 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , предстанвика власника майна ОСОБА_3 прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталія» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження № 0000792 від від 02 листопада 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся директор ТОВ «Наталія» ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000792, відповідно до якого просить скасувати арешт у вигляді відчуження та розпорядження на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :01:072:0016,

В обґрунтування клопотання зазначив, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки арештоване нерухоме майно не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та не має жодного відношення до кримінального провадження. Дане нерухоме майно перебуває у власності добросовісного набувача, а тому воно не може бути арештовано. Крім того, відсутні потреби для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Представник власника майна директор ТОВ «Наталія» ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.зазначив, що з 2020 року арештована земельна ділянка має комерційне призначення.

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника власника майна, прокурора, вивчивши матеріали клопотання, вважає що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000792 від 02 листопада 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2022 року (справа № 202/3441/22, провадження № 1-кс/202/4944/2022) задоволено клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000792. Накладено арешт, шляхом заборони будь-яким особам права відчуження та розпорядження на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :01:072:0016, площею 0,2 га, право власності на яку з 03.08.2018 року зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Наталія», . Заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначених приписами Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії, в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо внесення записів, пов`язаних зі зміною власника та інших записів, пов`язаних з відступленням права вимоги за договорами забезпечення щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:072:0016.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Також, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститись й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише на умовах, передбачених законом , а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію законів . Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, Колишній король Греції та інші проти Греції та Малама проти Греції ).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Посилаючись на необхідність накладення арешту та подальшого його застосування, прокурор повинен зазначити, яке відношення майно має до вчинення кримінального правопорушення, посилаючись при цьому на докази на підтвердження вказаного.

Водночас, відповідно до наданих в ході судового розгляду клопотання, документів, а саме: договору купівлі продажу земельної ділянки від 03.08.2018 року; акту прийому-передачі майна до Договору купівлі продажу земельної ділянки від 03.08.2018 року; витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.08.2018 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:072:0016, площею 0,2 га, з 03.08.2018 року належить на праві власності за ТОВ «Наталія», .

Також, слідчим суддею досліджено витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-21 від 25.03.2021 року, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :01:072:0016, площею 0,2 га, має: цільове призначення 12.08 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій; категорію земель землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання земельної ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.

Вказані документи свідчать про добросовісність набуття ТОВ «Наталія» права власності на нерухоме майно, та належне користування товариством даним майном на протязі тривалого часу.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:072:0016, площею 0,2 га, набута кримінально протиправним шляхом або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не встановлено.

Таким чином, прокурором не надано підтверджень того, що арешт зазначеного нерухомого майна, має значення речового доказу в даному кримінальному провадженні або підпадає під критерії, визначені у ст. 98 КПК України.

Окрім того, прокурором не наведено достатніх обґрунтувань того, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту нерухомого майна необхідне з метою запобігання можливості його приховання, пошкодження, зіпсування, знищення, перетворення, відчуження, тобто буде відповідати завданням арешту майна.

Згідно ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, враховуючи встановлені в ході розгляду даного клопотання обставини та зважаючи на тривалість здійснення досудового розслідування, слідчий суддя зазначає про відсутність підстав, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

У сукупності викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та скасування арешту, оскільки представником власника майна доведено, що арешт накладено необґрунтовано та відсутні підстави для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження №0000792.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 169, 174, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталія» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження № 0000792 від 02 листопада 2021 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2022 року (справа № 202/3441/22, провадження № 1-кс/202/4944/2022), шляхом:

- заборони будь-яким особам права відчуження та розпорядження на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :01:072:0016, площею 0,2 га, право власності на яку з 03.08.2018 року зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Наталія», ;

- заборони суб`єктам державної реєстрації, визначених приписами Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії, в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо внесення записів, пов`язаних зі зміною власника та інших записів, пов`язаних з відступленням права вимоги за договорами забезпечення щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:072:0016.

Повний текст ухвали проголошено о 11 годині 30 хвилин 06 квітня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1