Справа № 495/3660/20
№ провадження 1-кп/495/302/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 червня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровському кримінальне провадження внесеного в ЄРДР
№ 0000085 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Кемеровської області, м. Тайга, не заміжній, освіта середньо спеціальна, не працюючої, яка має на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимою,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6
представник цивільного позивача ОСОБА_7 ,
обвинувачена ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Обвинувачена ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, обвинувачена ОСОБА_3 , маючи намір на заволодіння бюджетними коштами, достовірно знаючи, що працевлаштована та фактично працює у фізичної особи-підприємця « ОСОБА_8 » і їй нараховується заробітна плата, що підтверджується відомостями про застраховану особу з Білгород-Дністровського об`єднаного Пенсійного фонду України, 08.08.2018, звернулась із заявою про призначення державної соціальної допомоги одиноким матерям до Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради, про що надала заяву та декларацію про доходи та майновий стан всіх членів сім`ї.
В декларації в графі доходи ОСОБА_3 за період з 01.02.2018 року по 31.07.2018 рік, надала інформацію про те, що не працює та доходу не має.
На підставі рішення про призначення допомоги одиноким матерям на період з 01.08.2018 року по 31.01.2019 рік обвинувачена ОСОБА_3 отримала вказану допомогу на суму 1944, 00 грн щомісяця.
Далі ОСОБА_3 продовжуючи свої злочині дії, які направлені на заволодіння бюджетними грошовими коштами 04.02.2019 року звернулась з заявою до Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради за період, про що знову подала заяву та декларацію про доходи та майновий стан.
В декларації в графі доходи ОСОБА_3 за період з 01.08.2018 року по 31.01.2019 рік, надала інформацію про те, що не працює та доходу не має.
На підставі рішення про призначення допомоги одиноким матерям на період з 01.08.2018 року по 31.01.2019 рік обвинувачена ОСОБА_3 отримала вказану допомогу на суму 2027, 00 грн щомісяця.
Далі обвинувачена ОСОБА_3 продовжуючи свої злочині дії, які направлені на заволодіння бюджетними грошовими коштами, 28.11.2019 року звернулась з заявою до Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради за призначенням державної соціальної допомоги одиноким матерям, на наступний період, про що знову подала заяву та декларацію про доходи та майновий стан.
В декларації в графі доходи обвинувачена ОСОБА_3 за період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 рік, надала інформацію, що отримала заробітну платню у розмірі 21684, 50 грн.
На підставі рішення про призначення допомоги одиноким матерям у період з 01.11.2019 рік по 30.11.2019 рік, обвинувачена ОСОБА_3 отримала вказану допомогу на суму 310,96 грн щомісяця.
Тим самим обвинувачена ОСОБА_3 в декларації про доходи та майновий стан всіх членів сім`ї вчасно не повідомила та укрила від Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради інформацію про те, що починаючи із квітня місяця 2018 року по червень місяць 2019 року вона працевлаштована у ФОМ «Музиченко», а потім у ФОП « ОСОБА_9 » і їй нараховується заробітна плата, хоча повинна була надати вказану інформацію обов`язково у розділі II декларації та вчасно повідомляти про обставини, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги.
Якщо б обвинувачена ОСОБА_3 своєчасно вказала наявність інформації про те, що працевлаштована і їй нараховується заробітна плата, під час розрахунку вказана допомога була би призначена на меншу суму, а саме за період з 01.08.2018 рік по 31.07.2019 рік замість допомоги у сумі 24 083, 00 грн була би призначена допомога у сумі 8 042, 96 грн.
Внаслідок того, що обвинувачена ОСОБА_3 звертаючись до Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради з метою отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів), надавала неповну та недостовірну інформацію про доходи, останній надмірно виплачені кошти у сумі 16040, 04 грн.
Відповідно до ст. 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»: «Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, а також вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців».
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами Держави на загальну суму 16 040, 04 грн.
Позиція обвинуваченої.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе визнала повністю, цивільний позов визнала.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження, погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_3 , та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої.
Обвинуваченій ОСОБА_3 було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення та розмір цивільного позову, який визнала.
Нормативне обґрунтування. Висновки суду.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винною обвинувачену ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого нею кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, те що в неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, часткове відшкодування цивільного позову.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченої ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити їй покарання.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого нею кримінального правопорушення, її вік, стан здоров`я, те, що вона раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, частково відшкодувала спричинену шкоду, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, її щире каяття в скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачена розкаялась у скоєному та сприяла розкриттю злочину, те, що вона раніше не судима, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і такому сприятиме покарання у виді штрафу.
За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).
Санкцією ч 1. ст. 190 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 190 КК України, згідно з якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років. (Закон № року №2617-VIII від 22 листопада 2018).
При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 190 КК України змінено не було.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 190 КК України, в редакції закону № 2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченої щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 190 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення (щодо штрафу).

Інші питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Частина 1 та п. 1 ч.2 ст.22 ЦК України передбачають, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У відповідність ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
На підставі ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
У відповідність ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З урахуванням викладеного, того, що обвинувачена ОСОБА_3 частково відшкодувала шкоду, що не заперечується представником цивільного позивача в ході судового розгляду справи, цивільний позов Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород Дністровської міської ради про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 на його користь надміру виплачені кошти допомоги одиноким матерям у сумі 15 540,04 грн. підлягає задоволенню частково у розмірі 10 722, 04 грн.
В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити.
По даному кримінальному провадженню речові докази та судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн на користь держави.
Цивільний позов Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород Дністровської міської ради про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 на його користь надміру виплачені кошти допомоги одиноким матерям у сумі 15 540,04 грн. задовольнити частково.
Стягнути з засудженої ОСОБА_3 на користь Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород Дністровської міської, ради, , надміру виплачені кошти допомоги одиноким матерям у сумі 10722, 04 грн.
В іншій частині в задоволені позовних вимог Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород Дністровської міської, ради відмовити.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 не обирався.
По даному кримінальному провадженню речові докази та судові витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.
Суддя: