№ 336/7214/15-к
пр. 1-в /336/61/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2016 року за ч. 4 ст. 296 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на три роки, вироком Апеляційного суду Запорізької області від 10.11.2016 року вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скасовано, ОСОБА_5 засуджено ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.12.2020 року невідбуту частину покарання у виді 1 року 3 місяців 5 днів на підставі ст. 82 КК України, змінено більш м`яким покаранням у виді 1 року 3 місяців 05 днів виправних робіт з утриманням 15% заробітку в дохід держави,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області щодо засудженого ОСОБА_4 про умовно-достроковезвільнення від відбування покарання у відповідності до ст. 81 КК України.

Подання вмотивовано тим, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2016 року за ч. 4 ст. 296 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на три роки, вироком Апеляційного суду Запорізької області від 10.11.2016 року вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скасовано, ОСОБА_5 засуджено ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.12.2020 року невідбуту частину покарання у виді 1 року 3 місяців 5 днів на підставі ст. 82 КК України, змінено більш м`яким покаранням у виді 1 року 3 місяців 05 днів виправних робіт з утриманням 15% заробітку в дохід держави. З 14.12.2020 року засуджений працевлаштувався та з його заробітної плати з 01.02.2021 року здійснюються відрахування в дохід держави, платіжні доручення органу пробації надаються вчасно, характеризується позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Станом на 12.01.2022 року засуджений відбув 2/3 частини строку покарання, своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці він довів своє виправлення, просить звільнити ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання.

В судове засідання представник Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області не з`явився, надавши звернення, яке містить прохання про його задоволення та розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 та його представник захисник ОСОБА_6 до суду не з`явилися, захисник ОСОБА_6 надав заяву про задоволення подання та розгляд справи за його відсутності.

Прокурор не заперечує проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, суд вбачає всі підстави для його задоволення, виходячи з таких міркувань.

В силу ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Право уповноваженого органу з питань пробації застосовувати щодо засуджених до виправних робіт за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці такий захід заохочення, як подання до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання, встановлено статтею 46 Кримінально-виконавчого кодексу України (КВК України).

Як випливає зі змісту частини 3 ст. 46 КВК України, подання про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання надсилає до суду уповноважений орган з питань пробації з урахуванням характеристики засудженого, підготовленої власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом за місцем роботи засудженого.

При вирішенні даного питання судом враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2016 року за ч. 4 ст. 296 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на три роки, вироком Апеляційного суду Запорізької області від 10.11.2016 року вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скасовано, ОСОБА_5 засуджено ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.12.2020 року невідбуту частину покарання у виді 1 року 3 місяців 5 днів на підставі ст. 82 КК України, змінено більш м`яким покаранням у виді 1 року 3 місяців 05 днів виправних робіт з утриманням 15% заробітку в дохід держави.

Засуджений за час відбування покарання характеризується позитивно за місцем проживання, скарг та зауважень від сусідів не має, проживає з родиною, має на утриманні двох малолітніх дітей та батька. З 14 грудня 2020 року офіційно працевлаштувався до ФОП « ОСОБА_8 » та сумлінно здійснює відрахування до державного бюджету у розмірі 15 відсотків від заробітку, про що своєчасно надає платіжні доручення до органу пробації. У взаємовідносинах з іншими працівниками не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих відносин, прогулів та зауважень не має, сумлінно виконує свої обов`язки, як слідує з його характеристики за місцем роботи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

З дня ухвалення вироку до вирішення цієї заяви засуджений ОСОБА_4 відбув більш ніж 2/3 частини строку покарання, невідбута частина покарання становить 11 місяців.

З зв`язку з викладеним суд може констатувати наявність однієї з підстав, сукупність яких може зумовити вирішення клопотання на користь особи щодо якої воно заявлено, тобто настання терміну, після якого орган виконання покарання вправі ініціювати це звернення.

Що стосується другої складової сумлінних поведінки і ставлення до праці, - суд вважає, що матеріалами справи доведено і ці обставини, про що у сукупності свідчать наявність у засудженого сім`ї, в якій виховується двоє дітей, перебування на утриманні батька похилого віку, працевлаштованість, позитивні характеристики як з місця роботи, так і за місцем проживання.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до обґрунтованих висновків, що засуджений заслуговує на застосування до нього положень ст. 81 КК України, а саме: на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539, 392, 395 КПК України, ст. 86 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області задовольнити.

Звільнити умовно-достроково ОСОБА_4 від покарання, призначеного за ч. 4 ст. 296 КК України вироком апеляційного суду Запорізької області від 10.11.2016 року у виді трьох років позбавлення волі, з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.12.2020 року, якою невідбуту частину покарання у виді 1 року 3 місяців 5 днів позбавлення волі замінено більш м`яким покаранням у виді 1 року 3 місяців 5 днів виправних робіт з утриманням 15% заробітку в дохід держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення:

Суддя ОСОБА_1