Дата документу 04.03.2022 Справа № 202/7461/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №202/7461/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/906/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року місто Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000770 від 19 червня 2018 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
на адресу Запорізького апеляційного суду надійшли матеріали провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з апеляційною скаргою останнього на вищевказану ухвалу суду першої інстанції.
Перевіривши зміст апеляційної скарги вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з такого.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 31 КПК України.
Відповідно до вимог ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, Кримінальний процесуальний кодекс України містить вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Судове рішення, на яке подана апеляційна скарга адвокатом ОСОБА_3 , до цього переліку не входить, тобто окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Якихось істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б вказували на необхідність невідкладної перевірки вищевказаної ухвали суду в апеляційному порядку на підставі положень ст.ст.7-9 КПК України, не вбачається.
Викладене узгоджується з правовою позицією, неодноразово викладеною Верховним Судом у своїх рішеннях (справа № 494/6/18, провадження №51 9701 км 18 від 04 квітня 2019 року), (справа №320/3913/18-к, провадження № 51-1717 ск 19 від 11 квітня 2019 року), (справа № 757/71834/17-к, провадження № 51-2489 ск 19 від 22 травня 2019 року), (справа № 227/1325/18, провадження № 51-7724 км18 від 14 березня 2019 року) та ін.).
Зокрема, в зазначених рішеннях Верховного Суду наголошено на тому, що процедура перегляду судових рішень регламентована Розділом V КПК України, та встановлює розумні обмеження щодо оскарження певної категорії судових рішень.
Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті.
Такої ж позиції притримується і Конституційний Суд України.
Зокрема, відповідно до абзацу шостого підпункту 3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року №26-рп/2009), обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що доступ до правосуддя не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України, суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, оскільки вищевказана апеляційна скарга подана на ухвалу суду, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, і підстав для невідкладної перевірки цієї ухвали на підставі положень ст.ст.7-9 КПК України не вбачається, у відкритті провадження за вказаною скаргою слід відмовити.
Керуючись ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач
УХВАЛИЛА:
відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000770 від 19 червня 2018 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати адвокату ОСОБА_3 .
Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Запорізького
апеляційного суду ОСОБА_2