Справа № 461/3070/22
Провадження № 1-кс/461/3493/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2022 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000032 від 07.04.2021 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201-1, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. ОСОБА_5 подав до суду заяву, згідно якої клопотання підтримує та просить проводити розгляд без його участі.

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.09.2021 року накладено арешт на предмети та документи виявлені та вилучені в ході проведення невідкладного обшуку 17.09.2021 року, в автомобілі «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 за адресою: м. Суми, на перехресті вулиць Сергія Табали та Нижньосироватська., а саме: грошові кошти, а саме: 120 копюр номіналом по 500 гривень; 2 копюри по 500, 8 копюр по 200, 4 по 50грн; 198 копюр по 100 доларів США; 4 копюри по 100 грн., 12 копюр номіналом по 500; 2 аркуші А4 з друкованими та рукописними записами, записник сірого кольору shark, із рукописними записами; мобільний телефон Samsung galaxy S10 sm- НОМЕР_2 . Вказує на те, що в органу досудового розслідування було достатньо часу для з`ясування питання причетності майна ОСОБА_4 до злочинів, які розслідуються у рамках кримінального провадження №0000032 від 07.04.2021 р. Крім того, ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Вважає, що накладення такого арешту є безпідставним та власник майна ОСОБА_4 зазнає необгрунтованого втручання у право володіти, розпоряджатися вказаними речами та грошовими коштами. Відтак, просить клопотання задоволити та скасувати арешт.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, просив його задоволити.

Cлідчий ОСОБА_6 подав заяву, відповідно до якої клопотання адвоката заперечив та просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , заперечення слідчого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 07.04.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201-1, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.09.2021 року накладено арешт на на предмети та документи виявлені та вилучені в ході проведення невідкладного обшуку 17.09.2021 року, в автомобілі «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 за адресою: м. Суми, на перехресті вулиць Сергія Табали та Нижньосироватська, а саме: грошові кошти, а саме: 120 копюр номіналом по 500 гривень; 2 копюри по 500, 8 копюр по 200, 4 по 50грн; 198 копюр по 100 доларів США; 4 копюри по 100 грн., 12 копюр номіналом по 500; 2 аркуші А4 з друкованими та рукописними записами, записник сірого кольору shark, із рукописними записами; мобільний телефон Samsung galaxy S10 sm- НОМЕР_2 .

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2, 3 ч.3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності, про який ідеться в клопотанні, або може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення пройшло більше року.

Крім того, з моменту вилучення і арешту зазначеного у клопотанні майна ОСОБА_4 пройшло 11 місяців.

З цього часу ОСОБА_4 був два рази допитаний органом досудового розслідування.

Під час допиту 20.09.2021 року ОСОБА_4 надав пояснення з приводу походження вилученого у нього майна.

За цей час в органу досудового розслідування була можливість з`ясувати питання причетності вказаного майна до вчинення кримінальних проваджень, які розслідуються.

Однак, слідчий не надав суду доказів, що вказані у клопотанні речі мають доказове значення у кримінальному провадженні.

При цьому, ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Зважаючи на доводи, викладені у клопотанні, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна потреба відпала.

Суд вважає, що на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України.

Таким чином, оскільки вказане обтяження не перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті та виконанню судового рішення в майбутньому, накладення обтяження слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 21.09.2021 року, на предмети та документи виявлені та вилучені в ході проведення невідкладного обшуку 17.09.2021 року, в автомобілі «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 за адресою: м. Суми, на перехресті вулиць Сергія Табали та Нижньосироватська., а саме:

1.Грошові кошти, а саме: 120 копюр номіналом по 500 гривень; 2 копюри по 500, 8 копюр по 200, 4 по 50грн; 198 копюр по 100 доларів США; 4 копюри по 100 грн., 12 копюр номіналом по 500;

2.2 аркуші А4 з друкованими та рукописними записами,

3.записник сірого кольору shark, із рукописними записами;

4.Мобільний телефон Samsung galaxy S10 sm- НОМЕР_2 .

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1