Справа №760/6082/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002010 від 23 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002010 від 23 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб за попередньою змовою, залучивши до виконання злочину службових осіб Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), запропонувавши громадянину України ОСОБА_4 , свої послуги в легалізації іноземців за грошову винагороду, з метою отримання ними посвідок на тимчасове проживання на території України для подальшого безперешкодного перетину державного кордону України, отримати документи відповідно до 14 статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» а саме: свідоцтво про шлюб із гр. України, та організувати подальше незаконне переправлення останнього через державний кордон України за грошову винагороду в сумі від 1000 до 3500 доларів США.

Так, на протязі 2021 та 2022 року, групою осіб, здійснювалися дії, щодо підшукання громадянок України, що мають сімейний стан незаміжніх жінок та знаходяться в уразливому стані, які в свою чергу, не підозрюючи злочинних намірів останніх, в обмін на матеріальну допомогу, погоджувались оформити фіктивні шлюби з невідомими їм раніше іноземцями, а саме вихідцями з Республіки Індія, Пакистан, Бангладеш, країни яких є списком ризику в`їзду на територію України.

В подальшому групою осіб, за попередньою змовою з посадовими особами Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), здійснювалися дії з нелегальної легалізації іноземців на території України, у тому числі шляхом реєстрації фіктивних шлюбів з громадянками України.

Поряд з цим, оперативним шляхом встановлено, що організатор злочинної групи здійснила легалізацію іноземців.

Встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, може бути причетна головний спеціаліст Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_5 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, встановлені фактичні дані, які прямо вказують на те, що за адресою місця проживання ОСОБА_5 а саме: АДРЕСА_2 , зберігаються дані, які свідчать про незаконну діяльність групи осіб та службових осіб Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зокрема грошові кошти, отримані в ході здійснення злочинної діяльності, мобільні термінали, які використовуються для реалізації злочинних намірів, паспортні дані іноземців та громадянок України які вступали у фіктивний шлюб, а також свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, заяви про державну реєстрацію шлюбів, актові записи про шлюби, а також документи, які стали підставою для оформлення шлюбів та інші знаряддя скоєння кримінальних правопорушень.

Відповідно до довідки № 737 від 23.05.2022 року «Південного бюро технічної інвентаризації» Комунального підприємства Київської обласної ради, встановлено, що об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 частина (група приміщень №1) на підставі договору дарування №5-237 від 24.01.2002 року, посвідченого Білоцерківською державною нотаріальною конторою; ОСОБА_6 частина (група приміщень №2) на підставі договору дарування №2-2710 від 14.06.2002 року посвідченого Білоцерківською державною нотаріальною конторою (реєстрова книга№61 реєстровий №6324).

З метою відшукання даних, які свідчать про незаконну діяльність групи осіб та службових осіб Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зокрема грошових коштів, отриманих в ході здійснення злочинної діяльності, мобільних терміналів, які використовуються для реалізації злочинних намірів, паспортних даних іноземців та громадянок України які вступали у фіктивний шлюб, а також свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, заяв про державну реєстрацію шлюбів, актових записів про шлюби, а також документи, які стали підставою для оформлення шлюбів та інші знаряддя скоєння кримінальних правопорушень у органу досудового розслідування, виникла необхідність у проведенні обшуку приміщення квартири, де фактично проживає ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання погоджено прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому, зауваживши, що проведення обшуку обумовлено необхідністю виявлення та вилучення предметів, що мають значення для розкриття кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення слідчого з приводу поданого клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно з ч. 2 ст. 8 «Право на повагу до приватного і сімейного життя» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Виходячи з положень ч. 1 та ч. 2 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь - якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Встановлено, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002010 від 23 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вбачається з поданого клопотання, обшук планується провести у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 737 від 23.05.2022 року «Південного бюро технічної інвентаризації» Комунального підприємства Київської обласної ради, встановлено, що об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 частина (група приміщень №1) на підставі договору дарування №5-237 від 24.01.2002 року, посвідченого Білоцерківською державною нотаріальною конторою; ОСОБА_6 частина (група приміщень №2) на підставі договору дарування №2-2710 від 14.06.2002 року, посвідченого Білоцерківською державною нотаріальною конторою (реєстрова книга№61 реєстровий №6324).

Слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги про проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 .

При цьому, слідчим доведено достатні підстави вважати, що речі та документи, які планується відшукати, можуть знаходитися в приміщенні, зазначеному у клопотанні, а тому за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування, а також те, що відомості, які містяться у відшукуваних речах, предметах, можуть бути доказами під час судового розгляду.

Слідчим суддею встановлено, що іншими способами, без проведення обшуку зокрема, шляхом проведення інших слідчих (розшукових) й процесуальних дій або заходів забезпечення кримінального провадження, виклику в порядку КПК України і т. ін.) відшукати та вилучити вищезазначене майно, речі та документи не вбачається можливим та раціональним, оскільки їх отримання (вилучення) має здійснюватися в умовах раптовості та негайного виконання, тобто під час проведення обшуку, а враховуючи можливу зацікавленість у протидії досудовому слідстві, наявні достатні підстави вважати, що після отримання особами інформації про наміри слідства, останні можуть здійснити заходи, спрямовані на приховування, зміну або знищення документів, речових доказів, що обґрунтовує неможливість їх вилучення у інший спосіб, ніж шляхом проведення обшуку.

Отже інші слідчі (розшукові) й процесуальні дії або заходи забезпечення кримінального провадження не можуть забезпечити досягнення відповідної мети.

Враховуючи викладене, а також правові підстави для проведення обшуку, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки обшуку, розумність та співрозмірність обшуку завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, приймаючи до уваги неможливість досягнення мети, на яку посилається слідчий, без застосування цих заходів, клопотання щодо надання дозволу на обшук підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Так, ч. 1 ст. 236 КПК України передбачено, що з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що прохальна частина клопотання серед іншого містить у собі неконкретизовані вимоги щодо надання дозволу на відшукання та вилучення за вказаною адресою деяких речей.

Так, у задоволенні клопотання в частині надання дозволу на обшук з метою вилучення «грошових коштів», «мобільних терміналів», «інших знарядь скоєння кримінального правопорушення» слід відмовити, оскільки такі об`єкти не визначено родовими ознаками та слідчим достатньо не обґрунтовано і не доведено матеріалами кримінального провадження, що відшукувані речі мають значення для досудового розслідування (п. 2 ч. 5 ст. 234 КПК).

Слідчий суддя зазначає, що резолютивна частина ухвали суду не може містити абстрактне визначення речей, на вилучення яких суддею надається дозвіл. Чітке визначення переліку речей, для виявлення яких надається дозвіл на обшук, має істотне значення для забезпечення гарантій при проведенні обшуку. Надання дозволу на вилучення будь-яких об`єктів, без зазначення їх родових та індивідуальних ознак може привести до втручання та порушення прав осіб, які не мають жодного відношення до кримінального провадження.

Крім того, незазначення слідчим суддею в ухвалі чіткого переліку майна, для відшукання якого надається дозвіл на обшук, є істотним порушенням прав особи у кримінальному провадженні, оскільки може мати наслідком непропорційність дій осіб, яким надано дозвіл на проведення обшуку.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07.07.2007 у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало змогу органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Аналогічна позиція ЄСПЛ наведена в рішенні від 15.07.2003 у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, які підлягали вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором.

Слідчий суддя звертає увагу, що у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 466/896/17 (провадження № 51-7795км18) викладено правову позицію згідно з якою: «за змістом ч. 1 ст. 236 КПК виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК відповідним оперативним підрозділам. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку мають право запросити спеціалістів, однак це не звільняє їх від обов`язку особистого виконання обшуку».

В подальшому, така правова позиція була підтримана об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 06.12.2021 у справі № 663/820/15-к (провадження № 51-2075 кмо 20), де, зокрема, зазначено, що загальні положення ст. 223 КПК України не вказують на можливість передоручення виконання ухвали слідчого судді.

Стаття 235 КПК України взагалі позбавляє слідчого суддю можливості дати доручення оперативному підрозділу чи його співробітнику на виконання ухвали про обшук.

Спеціальна норма ст. 236 КПК України чітко визначає суб`єктів виконання ухвали, де не вказані співробітники оперативних підрозділів.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 166, 223, 233-236, 309, 561, 562 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку - задовольнити частково.

Надати дозвіл старшому слідчому слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , слідчим групи слідчих та прокурорам групи прокурорів в кримінальному провадженні № 0002010 від 23 липня 2021 року на проведення обшуку у житловому приміщенні, де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення паспортних даних іноземців та громадянок України, які вступали у фіктивний шлюб, а також свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, заяви про державну реєстрацію шлюбів, актових записів про шлюби, а також документів, які стали підставою для оформлення шлюбів.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1