Провадження № 11-кп/4808/43/22
Категорія ч.1 ст. 125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами (далі АС) прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 29 вересня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаною ухвалою обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.162 КК, в частині обвинувачення за ч.1 ст.125 цього Кодексу виділено в окреме провадження, і присвоєно виділеному провадженню новий реєстраційний номер. Обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК повернуто прокурору, який його затвердив для внесення такого обвинувального акта з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Своє рішення суд мотивував тим, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК станом на 01 липня 2020 року не призначене до судового розгляду, а тому вказаний обвинувальний акт в частині обвинувачення за ч.1 ст. 125 цього Кодексу слід повернути прокурору для внесення такого обвинувального акта з урахуванням вимог глави 25 КПК.

У своїй АС прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_10 вважає оскаржувану ухвалу незаконною і такою, що суперечить вимогам чинного кримінального процесуального законодавства та підлягає скасуванню. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної ухвали від 29.09.2021 року судом абсолютно не враховано положення ст. 217 КПК, зокрема частини 4 цієї статті, в якій йдеться про те, що матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Окрім цього, вказує, що позаяк вказані вище кримінальні провадження, викладені в обвинувальному акті, тісно пов`язані між собою та містять спільну доказову базу, виділення їх в окремі судові провадження носитимуть негативний вплив на якість та розумні строки судового розгляду.

Просить ухвалу Івано-Франківського міського суду від 29.09.2021 року про повернення обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК скасувати.

В поданій АС захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, через те, що враховуючи позицію Верховного суду, у даному кримінальному провадженні слідчий мав право вручити підозру ОСОБА_11 за умови, що це йому доручено уповноваженою особою, зазначеною у п.1 ч.1 ст. 481 КПК, в даному випадку прокурором Івано-Франківської області. Однак матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей, чи доручав прокурор Івано-Франківської області ОСОБА_12 слідчому ОСОБА_13 вручити повідомлення про підозру ОСОБА_11 .

Виконуючи вказівки суду касаційної інстанції, апеляційний суд зазначив, що матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_11 не містять будь-яких відомостей, чи доручав прокурор Івано-Франківської області ОСОБА_12 слідчому ОСОБА_13 вручити повідомлення про підозру ОСОБА_11 , а відтак докази законності набуття статусу підозрюваної особи відсутні.

Дані вказівки суду апеляційної інстанції з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, суд першої інстанції при новому розгляді не врахував, а відтак постановив на її думку незаконне судове рішення.

Крім цього, згідно оскаржуваної ухвали, суд виділив в окреме провадження матеріали в частині обвинувачення ОСОБА_11 за ч.1 ст. 125 КК та направив обвинувальний акт в цій частині прокурору для винесення нового обвинувального акту з урахуванням вимог глави 25 КПК. Стверджує, що такі дії суду першої інстанції є незаконними, з огляду на те, що статусу підозрюваної особи згідно закону ОСОБА_11 не набув, а відтак, така позиція суду не узгоджується із вимогами закону.

Просить ухвалу Івано-Франківського міського суду від 29.09.2021 року про повернення обвинувального акту скасувати та постановити нову ухвалу, якою кримінальне провадження за обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 162 КК в частині обвинувачення ОСОБА_11 за вказаними статтями закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК.

Від потерпілої ОСОБА_14 до апеляційного суду надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності.

В судове засідання апеляційного суду 20.06.2022 року обвинувачений ОСОБА_11 не з`явився, хоча про дату та час апеляційного розгляду був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Його захисник адвокат ОСОБА_9 суду пояснила, що вона буде захищати інтереси її підзахисного сама, просила проводити апеляційний розгляд за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , який підтримав доводи поданої АС та заперечив проти АС захисника; пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 , яка частково підтримала подану нею АС, просила справу направити на новий судовий розгляд; пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 яка поклалася на розсуд суду; перевіривши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС прокурора та захисника ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

З наявних в суді матеріалів провадження вбачається, що до Івано-Франківського міського суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 162 КК.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23 квітня 2019 року кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в частині обвинувачення, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК, у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення.

Ухвалою колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду від 31.05.2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23.04.2019 року без змін.

Постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 05.02.2020 року, касаційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнено частково. Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 31.05.2019 року щодо ОСОБА_11 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду від 26.06.2020 року АС захисника ОСОБА_9 задовольнено частково, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23.04.2019 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в частині обвинувачення за ч.1 ст. 125 КК на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Доводи АС захисника ОСОБА_9 , про те, що вказівки суду апеляційної інстанції з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, суд першої інстанції при новому розгляді не врахував, а відтак постановив на її думку незаконне судове рішення, а також те, що оскаржуваною ухвалою виділено в окреме провадження матеріали, незважаючи на те, що статусу підозрюваної особи згідно закону ОСОБА_11 не набув, є необґрунтованим, виходячи із такого.

Згідно з визначення, вказаним в п.13 ч.1 ст.3 КПК обвинувачення є твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Вказана норма містить вичерпні вимоги щодо обвинувального акта.

В той же час, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Разом з тим, 01 липня 2020 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, відповідно до якого внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, в ст. 12 Кодексу та визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Як вірно зазначено судом першої інстанції кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , відповідно до вищевказаної класифікації кримінальних правопорушень є кримінальним проступком.

Дане кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.125 КК знаходиться на стадії підготовчого судового засідання та не призначено до судового розгляду.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 4 розділу 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

У відповідності до положень ч.4 ст.110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК станом на 01 липня 2020 року не було призначене до судового розгляду, і, що вказаний обвинувальний акт в частині обвинувачення за ч.1 ст. 125 цього Кодексу слід повернути прокурору для внесення такого обвинувального акта з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо доводів прокурора про те, що при винесенні оскаржуваної ухвали від 29.09.2021 року судом абсолютно не враховано положення ст. 217 КПК, зокрема частину 4 цієї статті, в якій йдеться про те, що матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, а також те, що вказані вище кримінальні провадження, викладені в обвинувальному акті, тісно пов`язані між собою та містять спільну доказову базу і виділення їх в окремі судові провадження носитимуть негативний вплив на якість та розумні строки судового розгляду, є безпідставними, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст. 334 КПК матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст. 217 КПК у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове провадження щодо обвинувачених за ч.1 ст. 125 КК судом обґрунтовано виділено в окреме провадження і повернуто прокурору, який його затвердив, для внесення такого обвинувального акта з урахуванням вимог глави 25 КПК.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що виділення судового провадження щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_8 за ст. 125 КК в окреме провадження ніяким чином не зможе негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, і при цьому не носитиме негативний вплив на якість та розумні строки судового розгляду.

Висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Апеляційних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, АС прокурора та захисника ОСОБА_9 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5