Справа № 344/5433/22
Провадження № 1-кп/344/858/22
У Х В А Л А

18 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглядаючи кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду від Окружної прокуратури міста Івано-Франківська, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, вказує на наявність ризиків, а саме можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, просить дане клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 заперечує щодо клопотання прокурора. Вважає клопотання прокурора необґрунтованим, наведені ризики нічим не доведені, обвинувачений працевлаштований, позитивно характеризується. Просить змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_9 заперечує щодо задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачуваний ОСОБА_7 підтримує думку захисників.

Заслухавши думку учасників провадження, суд вважає наступне.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинитиіншекримінальнеправопорушеннячипродовжитикримінальнеправопорушенн, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують обвинувачуваного ОСОБА_7 , міцність соціальних зв`язків, суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які ще не допитані в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Також, на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 196-197, 205, 369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити термін тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 16 жовтня 2022 року включно без визначення розміру застави відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 12 травня 2022 року.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)»та вручити обвинувачуваному і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Наталія ДЕРКАЧ