Справа № 308/977/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000039 від 10.01.2018 року, заявник: ОСОБА_4 , правова кваліфікація: ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000039 від 10.01.2018 року, заявник: ОСОБА_4 , правова кваліфікація: ч.2 ст.190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа № 308/13322/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою. Адвокатом ОСОБА_5 , отримано від представника ОСОБА_4 документи, які також наявні в під системі «Електронний Суд» зокрема, але не виключно: Копію заперечення адвоката ОСОБА_6 від 18.02.2022р.; Копію витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000039, дата реєстрації провадження: 10.01.2018, заявник (потерпіла) ОСОБА_4 відносно гр. ОСОБА_2 , правова кваліфікація ч.2 ст.190 КК України; Копія клопотання ОСОБА_4 від 07.07.2021р. про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000039; Копія клопотання ОСОБА_4 від 03.02.2022р. про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000039; Копія протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_2 від 13 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000039; Копія протоколу одночасного допиту осіб: свідка ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_4 від 13 жовтня 2021 року; Копія протоколу одночасного допиту осіб: свідка ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_4 від 04 листопада 2021 року;

Як вказано у клопотанні, адвокатом Мельник Я направлено клопотання від 07.02.2022 року по кримінальному провадженні № 0000039 адресоване прокурору Ужгородська окружна прокуратура ОСОБА_7 про закриття даного кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, яке отримане адресатом особисто 15 лютого 2022 року. Однак відповіді чи інформації (поштового листа) від слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області/ Прокурора Ужгородська окружна прокуратура станом на 15 квітня 2022 року по вищевказаному клопотанню не отримано.

Також, 07 лютого 2022 року, адвокатом Я.Мельником направлено клопотання від 07.02.2022 року по кримінальному провадженні № 0000039 адресоване прокурору Ужгородська окружна прокуратура ОСОБА_7 про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, що отримане адресатом особисто 15 лютого 2022 року. Однак відповіді чи інформації (поштового листа) від слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області/ Прокурора Ужгородська окружна прокуратура станом на 15 квітня 2022 року по вищевказаному клопотанню не отримано.
Окрім того як вказано у клопотанні, адвокатом Я.Мельником начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 направлено 15 квітня 2022 року рекомендованим поштовим відправленням адвокатський запит № 04/15 з метою отримання об`єктивної інформації, що отримане адресатом за довіреністю 18 квітня 2022 року. Однак станом на 08 травня 2022 року, адвокатом Я.Мельником інформації/відповіді від начальника/слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на адвокатський запит № 04/15 не отримано.

09 травня 2022 року адвокатом Я.Мельником здійснено особисто візит до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, де в подальшому особисто отримано (підтвердження розписка у відповідному журналі реєстрації) листа № 28а/з/106/25-2021 від 27.04.2021 старшого слідчого, старший лейтенант поліції Яни Варваринець, згідно якого та з усного її пояснення, клопотання ОСОБА_2 від 07.02.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000039 на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України із повідомленням також, що строки передбачені під п.1 ч.2 ст.219 КПК України досудового розслідування спливли (минули) та клопотання ОСОБА_2 від 07.02.2022 року по кримінальному провадженні № 0000039 про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України у відповідності до ст. 220 КПК України не здійснювався, тобто навіть відмова у задоволенні такого клопотання відсутня.
У клопотанні вказано на те, що зі слів клієнта ОСОБА_2 починаючи з 10.01.2018 та станом на 18 травня 2022 року повідомлення про підозру від правоохоронних органів у кримінальному провадженні № 0000039 не отримувала, тобто протягом майже 4,5 років.
При мотивуванні клопотання адвокат посилається на положення ч.1-4 ст. 12 КК України, ст. 58 Конституції України, ч.1, під п.1 4.2 ст. 219 КПК України, п.9 ч.2 ст.284, ч. 1 ст.7 , ч.1 ст. 24 КПК України.

З огляду на викладене адвокат просить слідчого суддю: закрити кримінальне провадження №0000039, дата реєстрації провадження: 10.01.2018 року, заявник: ОСОБА_4 , правова кваліфікація: ч.2 ст. 190 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що у відкриті провадження слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно клопотання встановлено, що адвокатом ОСОБА_5 , від імені ОСОБА_2 , подано прокурору ОСОБА_9 та до слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області клопотання про закриття кримінального провадження, за твердженнями адвоката клопотання про закриття кримінального провадження не розглянуті.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В свою чергу відповідно до п.ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як вбачається з прохальної частини клопотання заявниками питання оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, в розумінні ст. 220 КПК України, зокрема щодо не розгляду клопотання про закриття кримінального провадження не ставиться.

В п.11 ч.1 ст.303 КПК України зазначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Проте, згідно матеріалів скарги, не вбачається, що заявник звертався з клопотанням про закриття кримінального провадження до слідчого, прокурора та слідчим, прокурором йому відмовлено в задоволенні клопотання.

Таким чином, вирішення питань скарги, відповідно до положень ст.303 КПК України, до компетенції слідчого судді не входить.

При цьому адвокат звернувся дослідчого судді саме із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ч.9 ст. 284 КПК України.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування», статтю 284 доповнено ч.9 такого змісту: «Якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника".

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року №2147 VIII, частину 1 ст.219 КПК України викладено в такій редакції: Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII положення, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в статті 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації частини першої статті 58 Конституції України є положення частини першої статті 5 КПК 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Отже, положення ст.ст. 219, 284 КПК України щодо можливості винесення слідчим суддею ухвали про закриття кримінального провадження за закінченням строків досудового розслідування, встановлених ч.1 ст. 219 КПК України, застосовуються лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після 16.03.2018 року.

З матеріалів клопотання вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 190 КК України, внесено до ЄРДР 10.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Вказане підтверджується витягом з ЄРДР.

Частиною 1 ст. 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; недоторканність права власності; забезпечення права на захист; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; розумність строків тощо.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає також право на розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним і може бути обмежене державою (рішення у справах «Мельник проти України», «Воловік проти України», «Golder v. the United Kingdom»).

Таке право на оскарження встановлено діючим кримінальним процесуальним законодавством України, яким визначений чіткий перелік рішень, дій та бездіяльності, які можуть бути оскарженні.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

З огляду на викладене вважаю, що у відкриті провадження за вказаним клопотанням слід відмовити.

Також, у разі незгоди з діями або бездіяльністю прокурора та слідчого, заявник не обмежений у праві на звернення зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, за наявності визначених підстав що віднесені до розгляду слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24,26 304 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000039 від 10.01.2018 року, заявник: ОСОБА_4 , правова кваліфікація: ч.2 ст.190 КК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання особою копії судового рішення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1