У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

ВСТАНОВИВ:

на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчої Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у якому сторона обвинувачення просить слідчого суддю:

-застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Алмати, Казахстан, тимчасово не працюючої, одруженої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.1 ст.357, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200, ч.2 ст.200 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю з покладенням на неї додаткових обов`язків, перелічених у клопотанні.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваної цілодобового домашнього арешту підтримав, просив слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

У судовому засіданні підозрювана проти клопотання заперечила, просили слідчого суддю у задоволенні клопотання про застосування цілодобового домашнього арешту відмовити. Пояснила те, що має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, нещодавно працевлаштувалася, а тому просила слідчого суддю застосувати домашній арешт у нічний час.

Дослідивши зміст поданого клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до матеріалів клопотання Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінальних правопорушень за ч.2 ст.190; ч.1 ст.200; ч.2 ст.200; ч.2 ст.200; ч.1 ст.357 КК України.

При цьому внесення відомостей до ЄРДР та початок досудового розслідування зумовлюється наступними обставинами.

Так, 20 липня 2022 року до Ужгородського РУП надійшла заява від гр. ОСОБА_5 про те, що 19 липня 2022 року близько 19:00 год. візуально знайома ОСОБА_6 умисно, шляхом зловживання довіри виманила в гр. ОСОБА_5 банківську картку та в подальшому зняла з неї грошові кошти , чим заподіяла гр. ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Крім того, 19.07.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , діючи, з прямим умислом привласнила банківську картку відкриту на ім`я ОСОБА_5 в AT «Пумб» з корисливих мотивів. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , діючи, з прямим умислом привласнила банківську картку ту на ім`я ОСОБА_5 в AT «Пумб» з корисливих мотивів.

19.07.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на використання платіжної картки та підробку електронного документа на переказ грошових коштів, а саме - банківського електронного платіжного доручення, що автоматично генерується внаслідок перерахунку грошових коштів до якого прив`язана банківська картка відкрита на ім`я ОСОБА_5 в AT «Пумб» на банківський рахунок, до якого прив`язаний платіжний рахунок «Zina», такими діями ОСОБА_4 підробила електронний платіж.

19.07.2022 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , діючи, з прямим умислом привласнила банківську картку, відкриту на ім`я ОСОБА_5 в AT «Пумб» з корисливих мотивів.

19.07.2022 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на використання платіжної картки та підробку електронного документа на переказ грошових коштів, а саме - банківського електронного платіжного доручення, що автоматично генерується внаслідок перерахунку грошових коштів до якого прив`язана банківська картка відкрита на ім`я ОСОБА_5 в AT «Пумб» на банківський рахунок, до якого прив`язаний платіжний рахунок «Zina», такими діями ОСОБА_4 підробила електронний платіж.

Вищевказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190; ч.1 ст.200; ч.2 ст.200; ч.2 ст.200; ч.1 ст.357 КК України.

11.08.2022 ОСОБА_4 за описаними епізодами її поведінки повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190; ч.1 ст.200; ч.2 ст.200; ч.2 ст.200; ч.1 ст.357 КК України.

Крім того, слідчий суддя з`ясував те, що підозрювана раніше судима згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2022 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Виходячи з наявності підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Слідчий суддя, вирішуючи подане клопотання сторони обвинувачення, дійшов до наступного висновку.

Так, відповідно до приписів ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

Згідно з положеннями ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частинами 1 та 2 ст.181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190; ч.1 ст.200; ч.2 ст.200; ч.2 ст.200; ч.1 ст.357 КК України. Слідчий суддя звертає увагу на те, що санкція ч.2 ст.190 КК України передбачає допустимість застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, тобто слідчий суддя констатує про можливість обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно зі статтею 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

При цьому обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.07.2022, інформацією про рух коштів за рахунком ОСОБА_5 за період з 19.07.2022 по 20.07.2022, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.08.2022 за участю ОСОБА_7 , довідкою про дані особі, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від 03.08.2022, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.08.2022 за участю ОСОБА_8 , довідкою про дані особі, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від 03.08.2022 та іншими матеріалами клопотання.

Поряд із цим, слідчий суддя вказує на те, що підозрюваною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 факт достатності доказів, які вказують на вчинення нею кримінальних правопорушень, не оспорюється.

Отже, слідчий суддя погоджується із твердженнями прокурора про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190; ч.1 ст.200; ч.2 ст.200; ч.2 ст.200; ч.1 ст.357 КК України.

Резюмуючи дослідження вмотивованості поданого клопотання, слідчий суддя зазначає про необхідність здійснення аналізу наявності ризиків, які персоніфіковані стороною обвинувачення у поданому клопотанні.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Тобто ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження, як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваної ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України встановлює можливість застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, тобто вказане кримінальне правопорушення за правилами ст.12 КК України є нетяжким злочином.

У свою чергу, кримінальні правопорушення за ч 1 та ч.2 ст.200 КК України передбачають можливість застосування покарань у вигляді штрафу у розмірі від трьох до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та від п`яти до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно. Отже, вказані кримінальні правопорушення є нетяжкими злочинами.

Санкцією ч.1 ст.357 КК України передбачено можливість застосування покарання у вигляді штрафу у розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, тобто вказане кримінальне правопорушення за правилами ст.12 КК України є проступком.

Таким чином, слідчий суддя зазначає про те, що інкриміновані підозрюваній кримінальні правопорушення дозволяють обрати щодо неї ізоляційний вид покарання, а саме позбавлення волі на певний строк.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги приписи ст.178 КПК України, за якими при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчий суддя враховує те, що підозрювана є особою молодого віку, має постійне місце проживання, утримує 2 неповнолітніх дітей та, як пояснила у судовому засіданні, є працюючою.

Між тим, слідчий суддя бере до уваги те, що підозрювана раніше судима з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2022 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

При цьому інкриміновані підозрюваній кримінальні правопорушення вчинено у період іспитового строку. Вказане слідчий суддя також враховує у контексті тяжкості покарання, яке може загрожувати підозрюваній, позаяк у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання є недопустимим (постанова Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №127/25037/17).

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя поділяє позицію сторони обвинувачення про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України стосовно переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім цього, суд вважає доведеним існування ризику незаконного впливу підозрюваної на свідків, зважаючи на те, що вона має реальну можливість спілкуватися з безпосередніми свідками події та впливати на них з метою зміни їх показів, що може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Показання свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. Отже, за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.

На переконання слідчого судді, слушними є аргументи сторони обвинувачення з приводу того, що підозрювана, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання її винною, може вдатися до дій які будуть перешкоджати тим чи іншим чином органу досудового розслідування здобути докази злочинної поведінки останньої. Схильність до вказаної поведінки підтверджується також тим, що підозрювана раніше судима. Поряд із цим, інкриміновані підозрюваній діяння утворюють реальну сукупність кримінальних правопорушень, тобто є самостійними, послідовними та відокремленими у часі формами девіантної поведінки.

Отже, слідчий суддя констатує те, що персоніфіковані у клопотанні сторони обвинувачення ризики знайшли своє фактичне підтвердження.

Одночасно зі встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує слідчого суддю перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості діянь, які їй інкримінуються, тяжкості покарання, яке їй загрожує у випадку визнання її винною, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, запобіжний захід, про застосування якого просить сторона обвинувачення, відповідає характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, а тому виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали, додані слідчим та прокурором до клопотання докази, заслухавши пояснення підозрюваного, слідчий суддя доходить висновку про те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти вказаним ризикам та дійшов висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на наявність у підозрюваної 2 неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні, слідчий суддя вважає, що застосування цілодобового домашнього арешту є надмірним, оскільки може призвести до негативних наслідків відносно інших осіб, якими фактично є діти підозрюваної. У зв`язку з таким, на переконання слідчого судді, необхідним і достатнім буде застосування арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби

Таким чином, слідчий суддя доходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Алмати, Казахстан, одруженої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200, ч.2 ст.200 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури, слідчого судді, суду за першою вимогою;

-не залишати місце проживання - АДРЕСА_1 - в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

-утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими в даному кримінальному провадженні;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду.

У задоволенні решти клопотання відмовити повністю.

Строк дії ухвали про перебування під домашнім арештом - до 17 жовтня 2022 року включно.
Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатскій області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1