Справа № 729/1375/21
1-в/729/9/22 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця подання Ст. інспектора Ніжинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 02.09.2013 року, Дарницьким районним судом м. Києва за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений із іспитовим терміном на 2 роки, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:
16.02.2022 до суду надійшло подання ст. інспектора Ніжинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Подання мотивує тим, що 01.12.2014 року на виконання до Бобровицького РВ кримінально-виконавчої інспекції надійшов вирок Бобровицького районного суду від 02.09.2013 року за ст. 186 ч. 2 КК України відносно ОСОБА_5 . Засудженому був направлений виклик за вказаним у вироку місцем проживання в якому засуджений викликався на 10.12.2014, але засуджений не з`явився, після цього було направлено повторні виклики на 24.12.2014р., 05.01.2014 р., 30.01.2014 р. за якими також не з`явився до Ніжинського PC №2 (на той час кримінально-виконавча інспекція).

30.01.2014 р. інспектором КВІ Бобровицького району ОСОБА_3 спільно з ДІМ Бобровицького РВ УМВС було здійснено виїзд за місцем проживання засудженого за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживає, а там проживає ОСОБА_6 , який пояснив, що ОСОБА_5 є співмешканцем його падчірки і був за даною адресою лише кілька разів у вересні місяці 2014 року а наприкінці січня місяця 2015 року виїхав до Росії і зв`язок з ним втратився.

Тому 30.01.2015 року для встановлення імовірного місця проживання були направлені запити до Бобровицької центральної районної лікарні, для встановлення можливого факту звернення за медичною допомогою, до Бобровицького РВ УМВС в Чернігівській області, для встановлення чи притягувалась до адміністративної відповідальності, Рудьківської сільської ради, для підтвердження чи спростування достовірності проживання за вказаною адресою, до відділу реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції, для перевірки реєстрації актового запису про смерть.

У відповіді із Рудьківської сільської ради вказується, що ОСОБА_5 на території Рудьківської сільської ради не зареєстрований. На даний час місце проживання невідомо. Засуджений ОСОБА_5 до адміністративної та кримінальної відповідальності за 4 місяці 2014 року ті січень 2015 року не притягувався. За медичною допомогою до КЛПЗ «Бобровицька ЦРЛ» не звертався. У відділі реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області актового запису про смерть у відношенні ОСОБА_5 не виявлено.

З моменту першого виклику ОСОБА_5 по теперішній час не з`являється до уповноваженого органу з питань пробації. Відносно останнього проводились першочергові заходи з встановленням місцезнаходження, в ході проведення яких місце знаходження ОСОБА_5 встановити не вдалося, та в зв`язку з чим 06.03.2015 р. до органу поліції надіслано подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.

З 03.04.2015 р. та по теперішній час ОСОБА_5 перебуває у розшуку розшукова справа №02-374 від 03.04.2015 р.

У матеріалах особової справи ОСОБА_5 містяться довідки про стан розшуку від 03.04.2015 р., 22.03.2016 р., 10.04.2018 р., 11.03.2019 р., 07.11.2019 р., 09.04.2020 р., 23.11.2020 р., 14.04.2021 р., 06.08.2021 р., 19.11.2021 р.

Згідно вказівки Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області від 11.10.2021 р. іспитовий строк у ОСОБА_5 сплив, відомості про вчинення ним повторного злочину відсутні, за таких обставин, навіть за наявності порушень вказаними засудженим обов`язку покладених на нього судом відповідно до вимог ч.2 ст.78 та п. 1 ч.1 ст.89 КК України, він не може бути направлений для відбування призначеного йому покарання (від якого він був звільнений). За таких обставин необхідно вирішити питання про можливість зняття з обліку шляхом скерування до суду відповідних подань в порядку ст. 78 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду подання та знаходиться у розшуку.

Заслухавши пояснення представника Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 , який підтримав подання, думку прокурора ОСОБА_4 , який просив задовільнити подання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2013 р. ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, з обов`язками не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в інспекцію на реєстрацію.

01.12.2014 року на виконання до Бобровицького РВ кримінально-виконавчої інспекції надійшов вирок Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2013 року за ст. 186 ч. 2 КК України відносно ОСОБА_5 . Засудженому був направлений виклик за вказаним у вироку місцем проживання в якому засуджений викликався на 10.12.2014, але засуджений не з`явився, після цього було направлено повторні виклики на 24.12.2014 р., 05.01.2014 р., 30.01.2014 р. за якими також не з`явився до Ніжинського PC №2.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з 03.04.2015 року ОСОБА_5 перебуває у розшуку розшукова справа №02-374 від 03.04.2015 р.

Згідно ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання.

Таким чином, як вбачається з системного аналізу вищевказаних положень діючих Кримінального кодексу України та Кримінально-виконавчого кодексу України підставою звільнення засудженого від призначеного покарання, окрім закінчення іспитового строку, також являється встановлення факту виконання ним протягом іспитового строку покладених на нього судом обов`язків та не вчинення нового злочину.

Так, з наданих суду матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 виїхав із постійного місця проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) та місце перебування його невідоме.

Питання про звільнення особи від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку (п.9 ч.1 ст. 537 КПК України) вирішує суд, у межах територіальної підсудності якого проживає засуджений (п.3 ч.2 ст. 539 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що незважаючи на закінчення іспитового строку, визначені в ст. 78 КК України та ст. 165 КВК України правові підстави для звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, є дані, які вказують, що ним не виконані протягом іспитового строку покладені на нього судом обов`язки, за період іспитового строку він не перевиховався, поважність причин невиконання ним покладених судом обов`язків суд не може встановити через відсутність даних про місце його перебування, на виклики до суду не з`являється, місце його перебування невідоме, розшукові заходи Національної поліції України ГУ Національної поліції в Чернігівській області Ніжинський районний відділ поліції тривають, місце його перебування невідоме, суд позбавлений можливості належного його повідомлення про розгляд подання, як того вимагає ст. 539 КПК України та можливості розглянути подання у передбачений законом спосіб, тому вважає за необхідне у задоволенні подання Ніжинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку слід відмовити.

Крім цього суд звертає увагу на неналежне оформлення подання відносно ОСОБА_5 , в якому ст. інспектор Ніжинського РС №2 філії ДУ Центр пробації в Чернігівській області посилається про надходження до нього на виконання вироку Бобровицького районного суду Чернігівської області відносно ОСОБА_5 від 02.09.2013, якого взагалі не існує і виконанням якого даний орган не займався, а також в самому тексті подання вказує засудженого ОСОБА_7 , який до даного подання взагалі не має ніякого відношення. У той же час прокурор підтримуючи таке подання із вказаними недоліками, також наполягав на звільненні від призначеного покарання ОСОБА_5 , не змігши без допомоги представника органу пробації в судовому засіданні вказати, яким саме судом був засуджений останній, за якою статтею і до якої міри покарання, що свідчить про неналежну підготовку ним до розгляду даного подання та формальний підхід з даного питання.

Також суд не може залишити поза увагою позицію прокурора про можливість розгляду подання у відсутність особи засудженого, якій на даний час перебуває у розшуку і місце знаходження його не відоме, оскільки така його думка не грунтується на нормах чинного законодавства, а саме ст. 539 КПК України, якою передбачено розгляд подання у відсутність осіб, які належним чином повідомлені про розгляд подання, на що також звернув увагу представник органу пробації, вказавши на неможливість розгляду подання. Таким чином, прокурор, на думку суду, посилаючись на задоволення подання, не врахував вимоги чинного законодавства, які б дозволяли в даному випадку звільнити засудженого від покарання, а сам по собі факт спливу 2 років з моменту проголошення вироку та не вчинення в цей період іншого злочину, не є безумовною підставою для звільнення засудженого від призначеного покарання згідно ст. 78 КК України, оскільки лише при наявності двох обов`язкових підстав - виконання покладених на засудженого обов`язків та не вчинення ним нових злочинів, можливо звільнити засудженого від покарання, призначеного вироком суду. Як вбачається зі змісту подання про звільнення від покарання ОСОБА_5 та особової справи засудженого, ОСОБА_5 у порушення вимог закону не ознайомлений з порядком відбування покарання, не попереджений про наслідки ухилення від явки до кримінально-виконавчої інспекції, тобто органом пробації не роз`яснено останньому порядок виконання ним обов`язків.

Таким чином, все вище наведене в сукупності свідчить про неможливість розгляду даного подання в такому вигляді у передбачений законом спосіб.

Керуючись ст.ст. 75, 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання Ніжинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» області про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_1