ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/797/22 Справа № 932/2220/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції -
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0001585 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньо-технічною освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2022 року, було задоволено клопотання слідчої Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 22 липня 2022 року.
Визначено відносно ОСОБА_7 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 235 695 (двісті тридцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України. Слідчий суддя також врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 .
Слідчий суддя вважав доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, слідчий суддя відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, п. 5 ч. 2 ст. 183 КК України, врахував матеріальне становище підозрюваного, та зазначив, що необхідно визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в межах 40 неоподатковуваних мінімумів громадян.
Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.
Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказує, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, формально підійшов до оцінки ризиків, перерахованих в клопотанні слідчого, не звернув уваги на відсутність конкретних доказів дійсного існування того чи іншого ризику.
Зазначає, що ОСОБА_7 зареєстрований та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно працевлаштований в ТОВ Ласунка на посаді вантажника виробничого відділу. Має на утриманні батьків пенсійного віку, раніше не судимий. Вказані характеризуючі дані, на думку апелянта, в своїй сукупності дають підстави спростувати ризик переховування, адже останній має офіційне місце роботи, соціальні зв`язки та псотійне місце проживання та реєстрації.
Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази будь-якого впливу, чи фактичної можливості впливу підозрюваного. Свідки та потерпілі у кримінальному провадженні допитані, слідчі дії у вигляді пред`явлення особи для впізнання проведено.
Сторона захисту вважає, що посилання на ризик передбачений п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК належно не доведені органом досудового розслідування, чому слідчий суддя не надав належну оцінку, крім того, не приділено належної уваги тому факту, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, офіційне місце роботи, та сталий заробіток.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001585 від 16.12.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.
24.05.2022 року ОСОБА_7 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
25.05.2022 року ОСОБА_7 також повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, та речовими доказами.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_7 враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за скоєне, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому судом першої інстанції враховано вагомість доказів вини підозрюваного ОСОБА_7 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаного злочину, який згідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, вік та стан здоров`я підозрюваного. Слідчий суддя вважав доведеними наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, і розуміючи наявність вагомих доказів та невідворотність покарання за вчинені кримінальні діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду.
Крім того, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також доведений, оскільки підозрюваний знає потерпілу та її анкетні дані, а також знає особу свідків, тому з метою зміни ними своїх показань може вдатися до погроз, залякування чи іншим способом на них тиснути.
Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний хоча й працює, проте з матеріалів клопотання видно, що займається також заволодінням грошових коштів громадян на території м. Дніпра, спілкується в кримінальних колах, має зброю та добре нею володіє, має фізичну і тактичну підготовку тощо. Отже, може вчинити новий злочин з метою власного збагачення.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту у певний час доби, на якому наполягали підозрюваний та його захисник, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.
Керуючись положеннями ст. 182 КПК України, при постановленні ухвали про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. ст. 177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
На переконання колегії суддів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ст.ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Порушень вимог чинного КПК України, як могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного судум. Дніпропетровська від 26 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3