Справа № 740/3464/22
Провадження № 1-кс/740/967/22
УХВАЛА
ІМНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року м.Ніжин
Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мекшунівка, Ріпкінського раойну, Чернігівської області, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого, не маючого постійного місця проживання
у кримінальному провадженні, внесеному 27.09.2022 до ЄРДР за №0000938, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -
встановила:
29.09.2022 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області отримано зазначене клопотання.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року на 90 діб (Указ Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022) та з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року на 90 діб (Указ Президента України від 12.08.2022 №573/2022).

Так, 27.09.2022, приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви та ціль наживи, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до приміщення під`їзду за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав велосипед марки «Аіст» зеленого кольору, який належить ОСОБА_6 , після чого отримавши реальну змогу розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на 1000 грн.

27.09.2022 о 13 год. 50 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

28.09.2022 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудове слідство вважає, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Крім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається з метою запобігання зазначених у п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке законом передбачене покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, досудове слідство вважає, що ОСОБА_5 усвідомлюючи вид та розмір покарання, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявні ризики передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, враховуючи тяжкість покарання, що само по собі може стимулювати його переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінального покарання. Також зазначений ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, стабільного прибутку, зловживає спиртними напоями та не має постійного місця мешкання, зареєстрований в м. Чернігів, не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, усвідомлюючи дійсну міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання винним, може вчинити дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, оскільки йому відоме їх місце роботи та мешкання, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, водночас в силу ст.89 КПК України не судимий. Більш м`який запобіжний захід враховуючи наявність перелічених ризиків, на думку слідчого не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання, просила задовольнити з підстав викладених у ньому та зазначила про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи наявні ризики та обґрунтовану підозру.
Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до наступного висновку.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), тому можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; тощо.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.
У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.
Таким чином, слідчому судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.
Оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.
Оцінюючи доводи слідчого щодо існування ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.
Ризики вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею, судом обґрунтованої ймовірності реалізації підозрюваним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що особа обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак слідчому судді необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризики, передбачений п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на таке.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та усвідомлюючи скоєне та побоюючись суворого покарання, яке загрожує в разі доведеності його вини, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення такого покарання, що негативно вплине на розумність строків досудового розслідування та судового розгляду.
Також слідчий суддя вважає, що обґрунтовано існує ризик впливу підозрюваним на свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі з огляду на те, що ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.
Слідчий суддя також вважає, що з огляду асоціальну поведінку в минулому, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує таке.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.
Слідчий суддя вважає, що у разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти наведеним у клопотанні ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкція якого передбачає покарання на строк від 5 до 8 років. Отже, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, у якому підозрюється особа, який вчинений в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, за станом здоров`я, відповідно до довідок медичних установ, може перебувати в СІЗО, слідчий суддя дійшла висновку, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, відсутні.
З огляду на позиції учасників процесу, слідчий суддя, з урахуванням вимог ст.ст.182,183 КПК України, вважає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 176-178, 183, 193-197, 199, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
постановила:
клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25 листопада 2022 року включно з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 та надати для виконання начальнику Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1