Справа № 452/688/22
УХВАЛА

14 квітня 2022 року м. Самбір

Слідчий суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про часткове скасування арешту майна та передачу його на відповідальне зберігання,

встановив :

13.04.2022 до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000134 від 17.03.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.03.2022 р., а саме: автомобіля марки «Форд Фієста» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території арешт майданчика, що за адресою АДРЕСА_1 та передати вказаний автомобіль йому на відповідальне зберігання. Тобто, фактично в даному клопотанні заявником ОСОБА_2 ставиться питання про визначення місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання.
Вивчивши викладені у клопотанні аргументи, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Так, нормами ч.3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію, передбачені ст.100 КПК України, яке не містить норм щодо порядку розгляду клопотань особи щодо порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом визначення місця зберігання та передачі майна на відповідальне зберігання, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.
Частиною 1 ст.100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166,170,174 цього Кодексу.
Виходячи зі змісту частин 6 та 7 статті 100 КПК України, слідчий суддя здійснює розгляд клопотань щодо долі речових доказів у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України. Так, за рішенням слідчого судді речові докази можуть передаватись для реалізації, їх технологічної переробки або знищуються.
Тобто, вимогами КПК передбачений конкретний перелік випадків, коли долю речових доказів вирішує слідчий суддя, і питання визначення місця зберігання вже арештованого майна та передача речових доказів на відповідальне зберігання до таких випадків не відноситься.
При цьому, за змістом ст. ст.40, 98-100 КПК України питання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання віднесене до повноважень слідчого, тому саме слідчий після визнання речей та документів речовими доказами зобов`язаний вирішити питання про їх збереження, у тому числі і передачу на відповідальне зберігання у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, вимога, яка заявлена у клопотанні не віднесена до компетенції слідчого судді.
Крім того, із матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.03.2022 р. накладено арешт на майно, яке 17.03.2022 року під час огляду місця події було виявлено та вилучено, а саме на: транспортний засіб автомобіль марки «FORD FIESTA» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_3 , під керуванням якого був ОСОБА_2 , який поміщено на арешт майданчик ФОП « ОСОБА_4 », що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, що містять відомості про обставин вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, обставин, за яких слідчий суддя під час досудового розслідування не уповноважений вирішувати питання щодо визначення місця зберігання майна та передачі арештованого майна на відповідальне зберігання, таке клопотання окремо слідчим суддею не може бути розглянуте та підлягає поверненню заявнику.
Керуючись статтями 2, 7, 9, 26, 100, 369, 371-372 КПК України,

ухвалив :

Матеріали клопотання ОСОБА_2 про часткове скасування арешту майна та передачу його на відповідальне зберігання - повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя