№ 207/2631/22
№ 1-кп/207/418/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 0000173 від 07.09.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Орджонікідзе, громадянки України, яка має неповну середню освіту, заміжня, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-17.01.2020 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.І ст.185 КК України до покарання в сумі 850 грн. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2020 вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.01.2020 скасовано в частині призначеного покарання, ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_3 за ч.І ст. 185 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 нмдг, що становить 850 грн. В іншій частині вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області залишено без змін, штраф сплачено 22.09.2022.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 згідно з вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.01.2020 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн. Вирок законної сили не набрав у зв`язку з апеляційним оскарженням.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2020, проголошеним у присутності ОСОБА_3 , вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.01.2020 скасовано в частині призначеного покарання, ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В іншій частині вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532, ст. 533 КПК України судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення. Вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Розпорядження про набрання вироками Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2020 та Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.01.2020 відносно ОСОБА_3 законної сили, надійшли на адресу Південного РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 03.02.2021.

28.05.2021, 23.07.2021, 13.09.2021, 19.11.2021, 17.12.2021, 17.01.2022, 22.02.2022, 14.04.2022 та 01.08.2022 Південним РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області за місцем проживання ОСОБА_3 направлялись письмові повідомлення про необхідність сплати штрафу.

27.09.2021 старшим інспектором Південного РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 попереджено ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати штрафу за ч. 1 ст. 389 КК України.

У період часу з 17.01.2021 по 21.09.2022 ОСОБА_3 штраф на користь держави без поважних причин не сплатила.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи засудженою на підставі вироків Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2020 та Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.01.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та обізнаною з порядком, строками виконання призначеного судом покарання, а також наслідками ухилення від сплати штрафу, передбаченими Кримінальним кодексом України, умисно, без поважних причин, ухилилась від сплати штрафу на користь держави, документ про сплату штрафу до Південного РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не пред`явила.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення засудженої від сплати штрафу.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за ъъ відсутності, у відповідності до положень ч.1ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК Україниу разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1ст. 389 КК України.

Дії обвинуваченої правильно кваліфіковано за ч. 1ст. 389 КК України як ухилення засудженої від сплати штрафу.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При вирішенні питання щодо покарання ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, що згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставини, що його обтяжує, особу винної, яка раніше судима, за місцем проживання характеризується задовільно, скарги на неї відсутні, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, а також те, що обвинуваченою штраф у розмірі 850 грн. за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержнська, Дніпропетровської області від 17.01.2020 станом на час ухвалення даного вироку сплачено у повному обсязі.

При прийнятті рішення судом також враховується, що санкція ч.1 ст.389 КК України передбачає лише два види покарання: виправні роботи на строк до двох років або обмеження волі на той самий строк.

Одночасно згідно з ч.1 ст. 57 КК України виправні роботи відбуваються за місцем роботи засудженого. Разом з цим обвинувачена ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована. За ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Таким чином жодне з вищезазначених покарань до ОСОБА_3 неможливо застосувати.

Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

З огляду на викладене, враховуючи, що підстав для закриття кримінального провадження не має, призначити покарання згідно санкції ч.1ст. 389 КК України обвинуваченій та застосувати більш м`яке покарання неможливо, тому суд постановляє обвинувальний вирок і звільняє ОСОБА_3 від покарання.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 389 КК України, ст.ст.349,366-371,373-376 КПК України, постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, і звільнити ОСОБА_3 від покарання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1