ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/276/22 Справа № 699/969/22 Категорія: ст. 183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

Суддя-доповідач ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.08.2022 року про задоволення клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погодженого начальником Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в :

05.08.2022 року слідчому судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у межах кримінального провадження № 0000042 надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо раніше не судимого підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь Шевченківського, Черкаського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, заступника директора КП «Корсагро», який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, особою яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 , який згідно до наказу директора Комунального підприємства «Корсагро» Корсунь-Шевченківської міської ради (далі КП «Корсагро») № 2 від 04.02.2022 року був призначений на посаду заступника директора по рослинництву КП «Корсагро», тобто, будучи в розумінні п. 2 примітки до ст. 368 КК України службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, з використанням свого службового становища, допоміг одержати шляхом вимагання неправомірну вигоду від ОСОБА_11 в розмірі 40000,00 (сорок тисяч) грн. за позитивне вирішення питань, що входять до компетенції ОСОБА_8 , а саме: набуття права використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,6986 га., кадастровий номер :05:001:0143, яка перебуває у комунальній власності Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області.
Так, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, за пособництвом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_11 , висунув останньому вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди за сприяння у набутті права користування на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,6986 га., кадастровий номер :05:001:0143 та подальшого її безперешкодного використання, погрожуючи останньому забрати вказану земельну ділянку у постійне користування КП «Корсагро» з наступним знищенням сільськогосподарської продукції, яку виростив ОСОБА_11 .
В подальшому, 02.06.2022 року близько обіднього часу ОСОБА_11 приїхав на особисту зустріч до ОСОБА_8 та ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , біля кафе «Латте», під час якої ОСОБА_11 вимушений був погодитись з вимогою ОСОБА_8 про передачу йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, у визначеному ОСОБА_8 розмірі 40000,00 грн. за вирішення ним зазначеного питання.
Оскільки ОСОБА_11 на той час не мав вказаної суми грошових коштів, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_11 вирішити дане питання шляхом надання наступних послуг у сфері сільськогосподарської діяльності:
- за допомогою власної техніки посадити картоплю в с. Яблунівка, Звенигородського району, Черкаської області брату ОСОБА_8 - ОСОБА_8 - в рахунок списання частини грошових коштів у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн..;
- використання власного пального під час виконання вище зазначених робіт в рахунок списання частини грошових коштів у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.;
- списання боргу за пальне, яке ОСОБА_12 повинен був придбати для ОСОБА_11 , проте не придбав, а повідомив, що грошові кошти в розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн. перейдуть в рахунок списання частини заборгованості;
- передачею дощок з дерева сосни в кількості 6 шт. в рахунок списання частини грошових коштів у розмірі 3000,00 (три тисячі) грн.
У подальшому, у середині червня 2022 року ОСОБА_11 віддав на вимогу ОСОБА_12 наступну частину грошових коштів у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн., які ОСОБА_12 в подальшому, передав ОСОБА_8 в рахунок списання частини заборгованості.
03.08.2022 року ОСОБА_8 , маючи намір отримання останньої частини суми неправомірної вигоди згідно з попередніми домовленостями з ОСОБА_11 , знаходячись біля ресторану «EUROPE» по вул. Шевченка, 25, у м. Корсунь-Шевченківському Черкаської області, приблизно об 11.30 год. отримав від ОСОБА_11 останню частину грошових коштів у розмірі 6000,00 (шість тисяч) грн., після чого він був затриманий працівниками поліції.
У клопотанні зазначається, що ОСОБА_8 пообіцяв ОСОБА_11 після отримання всієї суми грошових коштів, а саме 40000,00 (сорок тисяч) грн., змінити умови договору оренди земельної ділянки в частині оплати на меншу суму та подальшого її безперешкодного використання.
03.08.2022 року ОСОБА_8 було затримано об 11.36 год. в порядку ст. 208 КПК України.
03.08.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Враховуючи вище вказане, сторона обвинувачення вважає, що наведені у клопотанні слідчого дані об?єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, що підтверджується зібраними доказами, копії яких були надані слідчому судді разом з клопотанням про обрання запобіжного заходу.
У клопотанні також наводиться перелік ризиків, з огляду на наявність яких, прокурор просить застосувати запобіжний захід до підозрюваного утримання під вартою, а також перелік обставин, які мають бути враховані судом при ухваленні судового рішення.
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.08.2022 року Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене начальником Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.
Обрано підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням його в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 234.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів та обчислюється з дати фактичного затримання, тобто з 03.08.2022 року, проте не довше строку досудового розслідування.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію о 23.59 год. 01.10.2022 року.
Одночасно визначено запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання ОСОБА_8 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначено у межах вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 208000 (двісті вісім тисяч) грн.
За умови внесення застави покладено на підозрюваного такі обов?язки:
-без дозволу слідчого, прокурора або суду не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
прибувати на виклик до слідчого, прокурора чи суду;
утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, визначених постановою слідчого або прокурора.
Строк дії обов?язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 01.10.2022 року.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 ОСОБА_7 оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі захисник просить змінити запобіжний захід, визначений ОСОБА_8 ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.08.2022 року у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначається, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, прийнята без належного дослідження всіх обставин справи та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Так, в апеляційній скарзі захисник вказує, що посилання органів досудового розслідування на «обґрунтованість» підозри не мають жодного належного та реального обґрунтування. Щодо ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду , то захисник посилається, що з 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 на території України було введено воєнний стан, що передбачає певні обмеження свободи пересування для чоловіків призовного віку.
Підозрюваний ОСОБА_8 є раніше не судимим, одружений та має малолітню доньку, яка перебуває на його повному матеріальному утриманні.
З огляду на вище вказане та міцні соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_8 , відсутні обґрунтовані підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Тяжкість покарання, яке може бути до нього застосоване у випадку доведеності його вини, не є безумовним доказом існування вищезазначеного ризику.
В апеляційній скарзі зазначається, що підозрюваний ОСОБА_8 не має жодних повноважень, за допомогою яких він міг би чинити штучні перешкоди ОСОБА_11 у використанні земельної ділянки чи ініціювати передачу орендованої ОСОБА_11 земельної ділянки у постійне користування чи ініціювати передачу орендованої ОСОБА_11 земельної ділянки у постійне користування КП «Корсагро» та подальше унеможливлення збору ОСОБА_11 урожаю сільськогосподарської культури.
В матеріалах доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу відсутня заява від ОСОБА_13 до Корсунь-Шевченківського відділу поліції про те, що 11.01.2020 року, перебуваючи в лісному масиві Стеблівського лісництва, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 погрожували заявнику фізичною розправою.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку учасників процесу щодо обґрунтованості вимог апеляційної скарги в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , підтриману захисником та підозрюваним, думку прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить її залишити без задоволення, дослідивши матеріали наданого суду провадження, перевіривши вимоги та обґрунтування доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 ОСОБА_7 - не підлягає задоволенню.

Як вбачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 згідно до наказу директора Комунального підприємства «Корсагро» Корсунь-Шевченківської міської ради (далі КП «Корсагро») № 2 від 04.02.2022 року був призначений на посаду заступника директора по рослинництву КП «Корсагро», тобто, будучи в розумінні п. 2 примітки до ст. 368 КК України службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, з використанням свого службового становища, допоміг одержати шляхом вимагання неправомірну вигоду від ОСОБА_11 в розмірі 40000,00 (сорок тисяч) грн. за позитивне вирішення питань, що входять до компетенції ОСОБА_8 , а саме: набуття права використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,6986 га., кадастровий номер :05:001:0143, яка перебуває у комунальній власності Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області.
Так, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, за пособництвом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_11 , висунув останньому вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди за сприяння у набутті права користування на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,6986 га., кадастровий номер :05:001:0143 та подальшого її безперешкодного використання, погрожуючи останньому забрати вказану земельну ділянку у постійне користування КП «Корсагро» з наступним знищенням сільськогосподарської продукції, яку виростив ОСОБА_11 .
В подальшому, 02.06.2022 року близько обіднього часу ОСОБА_11 приїхав на особисту зустріч до ОСОБА_8 та ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , біля кафе «Латте», під час якої ОСОБА_11 вимушений був погодитись з вимогою ОСОБА_8 про передачу йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, у визначеному ОСОБА_8 розмірі 40000,00 грн. за вирішення ним зазначеного питання.
Оскільки ОСОБА_11 на той час не мав вказаної суми грошових коштів, то ОСОБА_8 запропонував останньому вирішити дане питання шляхом надання наступних послуг у сфері сільськогосподарської діяльності:
- за допомогою власної техніки посадити картоплю в с. Яблунівка, Звенигородського району, Черкаської області брату ОСОБА_8 - ОСОБА_8 - в рахунок списання частини грошових коштів у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн.;
- використання власного пального під час виконання вище зазначених робіт в рахунок списання частини грошових коштів у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.;
- списання боргу за пальне, яке ОСОБА_12 повинен був придбати для ОСОБА_11 , проте не придбав, а повідомив, що грошові кошти в розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн. перейдуть в рахунок списання частини заборгованості;
- передачею дошок з дерева сосни в кількості 6 шт. в рахунок списання частини грошових коштів у розмірі 3000,00 (три тисячі) грн.
У подальшому, у середині червня 2022 року ОСОБА_11 віддав на вимогу ОСОБА_12 наступну частину грошових коштів у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн., які ОСОБА_12 в подальшому передав ОСОБА_8 в рахунок списання частини заборгованості.
03.08.2022 року ОСОБА_8 , маючи намір отримання останньої частини суми неправомірної вигоди згідно з попередніми домовленостями з ОСОБА_11 , знаходячись біля ресторану «EUROPE» по вул. Шевченка, 25, у м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області, приблизно об 11.30 год. отримав від ОСОБА_11 останню частину грошових коштів у розмірі 6000,00 (шість тисяч) грн., після чого був затриманий працівниками поліції.
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 пообіцяв ОСОБА_11 після отримання всієї суми грошових коштів, а саме 40000,00 (сорок тисяч) грн., змінити умови договору оренди земельної ділянки в частині оплати на меншу суму та подальшого її безперешкодного використання.
03.08.2022 року ОСОБА_8 було затримано об 11.36 год. в порядку ст. 208 КПК України.
03.08.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
З урахуванням вчиненого кримінального правопорушення, та з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також вчинення іншого кримінальне правопорушення чи уникнення слідства та суду, слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу утримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення свідчать заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 від 11.07.2022 року; дані протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 11.07.2022 року; дані протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 03.08.2022 року; дані протоколу огляду, помітки та вручення грошових купюр від 03.08.2022 року; дані протоколу огляду місця події від 03.08.2022 року; показаннями підозрюваного ОСОБА_12 від 03.08.2022 року.

При цьому, слідчим суддею вірно зазначено, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

З досліджених матеріалів клопотання, а також наданих ОСОБА_11 у судовому засіданні показання, слідчий суддя дійшов вірного висновку про причетність ОСОБА_8 до інкримінованого правопорушення, а тому подальше розслідування зазначених обставин у даному випадку є виправданим.
Отже, на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчинені відповідного кримінального правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дотримався при розгляді клопотання слідчого приписів ст.ст. 178, 183 КПК України та розглянув питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням положень глави 18 КПК України
На думку апеляційного суду, встановлена в ухвалі слідчого судді наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, відповідає фактичним обставинам справи, при розгляді апеляційної скарги не спростована, будь-яких доказів про зменшення або зникнення цих ризиків стороною захисту не надано.
Апеляційний суд, з огляду на зміст оскаржуваної ухвали слідчого судді, відхиляє доводи апелянта про врахування слідчим суддею самої лише тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та можливого покарання та звертає увагу на таке.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що тяжкість покарання не була єдиною підставою для висновку слідчого судді про доведеність, заявлених слідчим ризиків.
Слідчим суддею, зокрема, як було зазначено вище, окрім тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та суспільно-небезпечного характеру такого кримінального правопорушення, було враховано, також і характеризуючі підозрюваного дані.
Окрім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням.
Тож, на переконання апеляційного суду, тяжкість покарання у даному випадку також є достатнім мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Тож, апеляційний суд вважає, що тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також існування ризиків переховування останнього від суду, здійснення незаконного впливу на свідків, можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином виправдовують застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного та дають апеляційному суду можливість дійти висновку про обґрунтованість ухвали слідчого судді.
Соціальні зв`язки підозрюваного апеляційний суд безумовно враховує, але громадянство України, наявність у підозрюваного місця проживання, та позитивних характеристик, в світлі інкримінованих обставин справи, не є таким беззаперечно стримуючим факторами, які би спростували існування встановлених ризиків.
Жодних розумних гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_8 попри посилання його захисника на відсутність у підозрюваного намірів перераховування, на вказаній стадії кримінального процесу ані слідчому судді, ані апеляційному суду надано не було.
Щодо нездатності більш м`яких запобіжних заходів запобігти існуючим ризикам, апеляційний суд зазначає наступне.
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: а) особисте зобов`язання; б) особиста порука; в) застава; г) домашній арешт.
В п. 62 у справі «Боротюк проти України» (Khayredinov v. Ukraine) Європейський Суд з прав людини вказав, що «У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».
Вирішуючи питання про співвідношення домашнього арешту та тримання під вартою, апеляційний суд зазначає таке.
Домашній арешт та тримання під вартою є ізоляційними запобіжними заходами, проте рівень ізоляції особи за ними суттєво відрізняється з огляду на умови, пов`язані з позбавленням (обмеженням) волі підозрюваного. У цьому контексті домашній арешт є менш жорсткою формою ізоляції підозрюваного та, зокрема, не запобігає можливості вільного спілкування підозрюваного як особисто, так і за допомогою засобів телекомунікації з іншими підозрюваними, свідками та потерпілими, з метою схилити їх змінити свої показання в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення. Таким чином, апеляційний суд вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе ефективно запобігти вказаному ризику.
Застосування запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на їх м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, на думку апеляційного суду, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
Застава, як альтернативний запобіжний захід була визначена слідчим суддею, відповідно до положень ст.182 КПК України.
Виходячи із вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком слідчої судді про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Доказів, які б спростовували зазначені висновки слідчої судді, стороною захисту надано не було.
Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, апеляційним судом не встановлено та стороною захисту не доведено.
Крім того, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею, так і апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.
Таким чином, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 ОСОБА_7 які є не достатньо переконливими та обґрунтованими, не знайшли свого підтвердження належними доказами, в наданих суду матеріалах кримінального провадження.

Під час судового розгляду даного клопотання слідчого суд перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність, зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що слідчим суддею були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , повно та об?єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов?язує можливість такого запобіжного заходу, при цьому, в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято вказане рішення.
Також, слідчим суддею, вірно та аргументовано, виходячи з тяжкості злочину та обставин його вчинення, визначено заставу в порядку, встановленому ч. 5 ст. 182 КПК України, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 208 000 грн.
З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, є доцільним у відповідності до поведінки обвинуваченого, враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Доводи підозрюваного захисника ОСОБА_8 ОСОБА_7 щодо відсутності ризиків неналежної поведінки підозрюваного, колегія суддів апеляційного суду визнає непереконливими.
В цілому, доводи апеляційної скарги про те, що докази сторони обвинувачення стосовно існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є недостатніми та не обґрунтованими, не заслуговують на увагу.
За таких обставин, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 ОСОБА_7 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_8 .

З огляду на викладене, слідчим суддею при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зазначені в апеляційній скарзі підстави, в якій підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05.08.2022 року не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176,177,178 ,183,194,196,309, 310, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд , -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.08.2022 року про задоволення клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене начальником Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач

Судді