Справа № 481/529/22
Провадж.№ 1-кс/481/200/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 року cлідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг клопотання начальника Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює повноваження в кримінальному провадженні, внесеному 12.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про арешт майна,
Встановила:
В провадженні СД відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 12.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження 12.07.2022 року до слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання начальника Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна.
В наданому клопотанні прокурор зазначив, що 11.07.2022 року до ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 11.07.2022 року неподалік с. Лагодівка, Баштанського району (колишнього Казанківського району), Миколаївської області, на річці Висунь було виявлено незаконний вилов раків забороненим знаряддям лову в кількості 60 особин.

Проведеним оглядом місця подій встановлено, що місцем кримінального правопорушення є відкрита місцевість біля річки Висунь, яка знаходиться біля с. Лагодівка Баштанського (колишнього Казанківського) району Миколаївської області. В ходi огляду виявлено та вилучено у ОСОБА_6 та у ОСОБА_4 саморобний волочок (волокуша) з двох дерев`яних палиць та сіткою (сіткоснастевого матеріалу) між ними довжиною 5 м., розмір вічка сітки становить 1 см x 1 см, сумка з сітку для зберігання раків та 60 особин раку. Крім іншого, на місці огляду знаходився автомобіль марки « Mercedes Benz» моделі «112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору.
В подальшому, 12.07.2022 року в ході досудового розслідування було проведено огляд автомобіля марки « Mercedes Benz» моделі «112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 ,, з дозволу користувача ОСОБА_4 . Під час огляду, у багажному відділені вказаного автомобіля, було виявлено та вилучено кінцівки від раків. Також було вилучено і сам автомобіль марки « Mercedes Benz» моделі «112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключами.
Під час досудового розслідування 13.07.2022 року автомобіль марки « Mercedes Benz» моделі «112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключамивизнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

У слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене 11.07.2022 року в ході огляду місця події майно було предметом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою схоронності, запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, вказаного майна, та з метою проведення слідчих дій та експертиз, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Користувач майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Суду пояснив, що дійсно 11.07.2022 року вони із ОСОБА_6 відпочивали на річці та виловили 60 особин раків на двох. Автомобіль яким він користується марки « Mercedes Benz» моделі «112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_7 , однак останній вже декілька років відсутній за місцем свого постійного проживання, а автомобіль залишив ОСОБА_4 для користування в особистих цілях на безоплатній основі. В автомобілі дійсно була виявлена лапка рака, яку можливо відірвали та залишили діти.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що майно, яке було вилучене в ході огляду місця події, 11.07.2022 року, а саме саморобний волочок (волокуша) з двох дерев`яних палиць та сіткою (сіткоснастевого матеріалу) між ними довжиною 5 м., розмір вічка сітки становить 1 см x 1 см, сумка з сітку для зберігання раків та 60 особин раку, здійснено в рамках кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

При цьому, слідчий суддя зважає також на те, що сам автомобіль не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки не використовувався для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України.

Окрім того, згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

В свою чергу викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Водночас, слідчий суддя зауважує на те, що досудове розслідування кримінального провадження ще не завершене, підозру про вчинення злочину нікому не повідомлено, всіх причетних осіб не встановлено, а зважаючи на те, що речі, які визнані речовими доказами були відшукані у автомобілі, у органу досудового розслідування можуть виникнути підстави для проведення слідчий дій із вилученим транспортним засобом (проведення експертних досліджень, слідчого експерименту тощо).

При цьому, слідчий суддя вважає, що досягнути цілей та завдань накладення арешту на майно, а саме транспортний засіб марки « Mercedes Benz» моделі «112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 можливо в найменш обтяжливий для користувача та власника спосіб з правом надання в користування такого транспортного засобу, зважаючи й також на те, що сам по собі автомобіль не є знаряддям, або об`єктом вчиненого злочину та його користування без права розпорядження ним, не вплине на всебічність, повноту та об`єктивність досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Зважаючи на вище викладене у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що автомобіль все ж таки має відношення до обставин справи та має бути досліджений під час проведення досудового розслідування, та вважає за можливим надати власнику право користування цим транспортним засобом без можливості розпорядження (відчуження) ним.

В свою чергу, слідчий суддя зазначає, що у разі повернення транспортного засобу у користування, який зберігається на спеціальному майданчику затриманого транспорту, відповідно до п. 32 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 р. №1104: «Фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання».

З огляду на це, автомобіль марки « Mercedes Benz» моделі «112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , який утримується на спецмайданчику затриманого транспорту підлягає безоплатному поверненню ОСОБА_4 у користування без права розпорядження.

При цьому, суд звертає увагу на положення ч. 3 ст. 169 КПК України, відповідно до якої слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст.ст. 98,170-173 КПК України, слідчий суддя,
Постановила :
Клопотання начальника Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження, внесеного 12.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно в рамках кримінального провадження № 0000120 від 12.07.2022 року а саме:
1.На кінцівки від раків, виявлені та вилучені в автомобілі марки « Mercedes Benz» моделі «112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони користування та розпорядження ними. Залишити кінцівки від раків у кімнаті зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
2. На автомобіль марки « Mercedes Benz» моделі «112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , шляхом заборони розпорядження останнім.
Передати користувачу ОСОБА_4 , на відповідальне зберігання, автомобіль марки « Mercedes Benz» моделі «112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля та реєстраційні документи до нього, тимчасово заборонивши власнику та іншим особам будь-яким способом розпоряджатися вказаним атомобілем, в тому числі відчужувати, передавати в оренду, вчиняти будь-які інші правочини щодо вищевказаного майна чи змінювати первісний (нинішній) стан автомобіля.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
Попередити ОСОБА_4 про обов`язок надавати вказаний автомобіль на першу вимогу слідчому, прокурору для проведення дій, пов`язаних із досудовим розслідуванням.
Копію ухвали направити для виконання до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Відповідно ч. 1 ст.174 КПК України власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Повний текст ухвали проголошений 19.07.2022 року о 10:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1