СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1715/22
ун. № 759/6927/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001458 від 20.06.2022 р., про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2022 до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, яке мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001458 від 20.06.2022, в якому 22.06.2022 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.06.2022 у вечірній час доби, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , умисно заподіяв ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
Так, 18.06.2022 у вечірній час доби ОСОБА_4 прийшов за місцем проживання свого знайомогов ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 та останні знаходячись у кімнаті вказаної квартири почали проводити сумісне дозвілля, розпиваючи алкогольні напої.
Цього ж дня, у вечірній час доби, під час розпиття алкогольних напоїв у ОСОБА_4 , на побутовому ґрунті виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 , який потім переріс у штовханину. В процесі даного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 перебуваючи в кімнаті вказаної квартири, на відстані витягнутої руки від ОСОБА_7 , кулаками своїх рук, наніс декілька ударів в область голови та обличчя останнього від яких ОСОБА_7 не втримав рівновагу та впав на підлогу в кімнаті. Продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дії та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_4 ногами наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_7 , від яких останній втратив свідомість, в результаті чого, згідно довідки КНП Київської міської клінічної лікарні № 17 від 20.06.2022, ОСОБА_4 заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ. Забою головного мозку тяжкого ступеню. Гостра субодральна гематома в лівій лобно-тім`яно-скроневій області. Набряк-набухання головного мозку. Компресійно-дислокаційний синдром. Множинні забої, садна м`яких тканин голови.
З вказаним тілесним ушкодженням ОСОБА_7 , було госпіталізовано до КНП Київської міської клінічної лікарні № 17, а ОСОБА_4 , було затримано працівниками поліції після вчинення ним вище зазначеного злочину.
Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; ризик незаконного впливу на свідків; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Зазначила, що зібрані органом досудового розслідування докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, прокурор просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні надав пояснення з приводу пред`явленої йому підозри, зазначивши,що з потерпілим ОСОБА_7 він знайомий більше 25 років, перебуває з ним в добрих відносинах, жодних тілесних ушкоджень йому не наносив, а 18.06.2022р. вже знайшов останнього з ознаками побиття за місцем його проживання. Повідомив, що він розлучений, близько трьох років співмешкає з гр. ОСОБА_8 , від шлюбу має доньку ОСОБА_9 , 2008 року народження.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Просив у задоволені клопотання відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Слідчим суддею встановлено,що 22.06.2022р. ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто, явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 19.06.2022, який проводився на місці вчинення злочину, де проживав потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де було виявлено та в подальшому вилучено: 14 (чотирнадцять) недопалків, 12 (дванадцять) слідів папілярних узорів та простинь з плямами речовини бурого кольору;
- протоколом огляду місця події від 19.06.2022, який проводився за адресою: АДРЕСА_4 , де перебував підозрюваний ОСОБА_4 та в ході огляду даної квартири було виявлено та вилучено: сорочку білого кольору з плямами речовини бурого кольору;
- довідкою з КНП Київської міської клінічної лікарні № 17 від 20.06.2022, згідно якої потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ. Забою головного мозку тяжкого ступеню. Гостра субодральна гематома в лівій лобно-тім`яно-скроневій області. Набряк-набухання головного мозку. Компресійно-дислокаційний синдром. Множинні забої, садна м`яких тканин голови;
- довідкою з КНП Київської міської клінічної лікарні № 17 від 22.06.2022, де зазначений діагноз потерпілого ОСОБА_7 у вигляді: ЗЧМТ. Забій головного мозку. Гостра субодральна гематома в лівій лобно-тім`яно-скроневій області. Забій м`яких тканин голови. При цьому, вказано, що останній знаходиться в ВАІТ, стан його вкрай важкий, на ШВЛ, ШКГ. Зб;
- протоколом затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, під час обшуку якого, було виявлено та вилучено: футболку коричневого кольору, тактичні штани коричневого кольору, на колошах яких виявлені плями речовини бурого кольору, зовні схожі на кров, кросівки коричневого кольору, на яких виявлено плями речовини бурого кольору, зовні схожі на кров, поясний пасок, шеврон, ланцюжок з металу жовтого кольору;
- протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які надали покази про те, що 19.06.2022, близько 07 год. 00 хв., вони разом із ОСОБА_12 за їхнім місцем проживання стали розпивати спиртні напої, під час вживання яких ОСОБА_13 , попросив у них намочити ганчірку, щоб витерти свої кросівки (берци), коричневого кольору, які були у нього в плямах речовини бурого кольору, схожої на кров, надавши йому мокру ганчірку, він витер свій лівий кросівок та мокру ганчірку з плямами речовини бурого кольору залишив на підлозі у кухні, при цьому останній повідомив їм, що у нього напередодні їхньої зустрічі була бійка з їхнім спільним знайомим ОСОБА_7 ;
- протоколами допитів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які надали покази про те, що 18.06.2022, близько 20 год. 00 хв., вони вийшли з приміщення квартири у якій проживав потерпілий ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 та після того як вони пішли в даній квартирі залишився потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та агресивно себе поводив по відношенню до них;
- протоколами допиту свідка ОСОБА_16 , який надав покази про те, що 19.06.2022, в період часу з 00 год. 30 хв. по 01 год. 00 хв., коли останній проходив за адресою: АДРЕСА_5 , то звернув увагу на крики схожі на побутовий скандал та коли він прислухався то зрозумів, що сварка відбувається в квартирі у якій проживає ОСОБА_7 , після чого 19.06.20022, близько 11 год. 00 хв. до його місця проживання прийшов ОСОБА_13 , який під час вживання алкогольних напої повідомив, що в ночі він перебував в квартирі ОСОБА_7 разом із ОСОБА_17 та між ними виник словесний конфлікт, який переріс у бійку під час якої вони побили ОСОБА_7 ;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ;
- висновком експерта № 042/1-170-2022 р. від 21.06.2022р. згідно якого при судово медичній експертизі у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден на передній поверхні правої вушної раковини та синця в проекції крила лівої здухвинної кістки; іншими матеріалами в їх сукупності.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, та вважає, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років) може вдатися до відповідних дій.

Наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні зі сторони підозрюваного обґрунтовується тим, що з останніми він добре знайомий, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може здійснювати вплив на таких осіб шляхом вмовлянь, погроз, підкупу з метою надання ними завідомо неправдивих показів, задля уникнення кримінальної відповідальності, зміни ними викривальних по відношенню до підозрюваного показів чи відмови від них.

Враховуючи те, що підозрюваний не має місця роботи, з пояснень свідка ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_4 зловживає алкогольними напоями, під час вживання яких стає агресивним та принижує навколишніх,вчиняє бійки, на даний час постійного місця проживання не має, існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також данні щодо особи підозрюваного, який, раніше не судимий, неодружений, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину, не працевлаштований.

Згідно ч.1 ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжкими злочином проти життя та здоров`я особи, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав та інтересів суспільства та життя та здоров`я населення, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, сукупністю обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незважаючи на його виключний характер, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину зі застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20 червня 2022 року по 18 серпня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текс ухвали оголошено 28 червня 2022р.

Слідчий суддя ОСОБА_1