1 із 4 Провадження №1-КП/303/120/22
Справа №303/2383/22
Номер рядка статистичного звіту 174
вирок
Іменем України
08 квітня 2022 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000101 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ромашки, Компаніївського району, Кіровоградської області, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 1 статті 246 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
31 березня 2022 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 246 КК України.
У підготовчому судовому засіданні в порядку частини 3 статті 314 КПК України сторонами надано угоду про визнання винуватості.
Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що обвинувачений ОСОБА_3 01 березня 2022 року, маючи прямий умисел направлений на незаконну порубку та перевезення лісу приїхав на своїй гужовій повозці до території Чинадіївського лісництва, де переслідуючи корисливий умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання в період часу із 01 березня 2022 року по 11 березня 2022 року, у світлу пору доби, точний час при проведенні досудового розслідування не встановлено, здійснив незаконну порубку в кварталі 12 виділ 13 Чинадіївського лісництва ДП «Мукачівське ЛГ» чотирьох сироростучих дерев породи «Бук», що еквівалентно 3,97 кубічним метрам сиростучого дерева та одне сироростуче дерево породи «Дуб», що еквівалентно 1,87 кубічним метрам сироростучого дерева, які перевіз на своїй гужовій повозці за місцем свого проживання до АДРЕСА_1 , де зберігав на подвір`ї.
Після чого, ОСОБА_3 15 березня 2022 року в першій половині дня, перевіз вказану деревину на двох гужових повозках до тильної сторони приміщення АДРЕСА_2 , де був затриманий

2 із 4
співробітниками поліції.
У результаті незаконної порубки лісу ДП «Мукачівському ЛГ» заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 58394,11 гривень.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев у лісах, перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду
При цьому, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому. Таким чином своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок передбачений частиною 1 статті 246 КК України - незаконна порубка дерев у лісах, перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду.
08 квітня 2022 року сторонами була укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання за частиною 1 статті 246 КК України у виді 2(двох) років обмеження волі, із застосуванням статей 75,76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, зазначивши що така угода відповідає положенням статей 468-471 КПК України
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між стороною обвинувачення та обвинуваченим.
Представник потерпілого не заперечив щодо затвердження угоди укладеної між стороною обвинувачення та стороною захисту. Також, надав згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних мотивів.
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 і що в його діях, є склад кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України.
Кваліфікація дій обвинуваченого стороною обвинувачення, визначена правильно.
Згідно положень статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, відноситься до категорії кримінальних проступків. Угода, сторонами укладена до призначення судового розгляду, про що заявлено в підготовчому судовому засіданні.
Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

3 із 4
За частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкцій передбачених частиною 1 статті 246 КК України, а застосування до обвинуваченого покарання у виді обмеженні волі зі застосуванням статей 75,76 КК України допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченого.
Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені статтею 473 КПК України.
Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді у виді обмеження волі. На підставі статті 75 КК України його звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, із застосуванням статті 76 КК України.

4 із 4
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314,315,373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 квітня 2022 року між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000101.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України.
ОСОБА_3 призначити за частиною 1 статті 246 КК України покарання у виді 2(двох) років обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.
Речовий доказ: 3,97 кубічних метрів дерева породи «Бук»; 1,87 кубічних метрів дерева породи «Дуб», які зберігаються неспеціальному майданчику Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області - повернути ДП «Мукачівському ЛГ».
Речовий доказ: дві гужові повозки, які зберігаються на спеціальному майданчику Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області - повернути власнику.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1