Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/649/22
Провадження № 1-кс/499/28/22
П О С Т А Н О В А

про закриття провадження по справі

15 вересня 2022 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ВП №1 Березівського ВП ГУНП України в Одеській області направлено в суд матеріали відносно ОСОБА_1 (далі - особа) про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання своїх п`яти малолітніх дітей, внаслідок чого діти проживають в поганих умовах, в будинку брудно, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом отримання судової повістки, заяв та клопотань не надала, про причини неявки не повідомила.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП не є обов`язковою.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. ОСОБА_1 знала про наявність протоколу про притягнення її до адміністративної відповідальності та про розгляд справи в Іванівському районному суді Одеської області та була повідомлений про час судового засідання шляхом отримання повістки, отже суд визнає її такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та визнає її неявку з неповажних причин.

Так, вина особи у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, актом обстеження житлово-побутових умов, письмовими пояснення свідків та фотокартками, доданими до матеріалів справи.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що виразилося у незабезпечені дітей нормальними умовами життя.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 не працює та сама утримує п`ятьох дітей (відповідно до акту про обстеження житлово-побутових умов), враховуючи, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, суддя вважає, що накладення на неї штрафу та стягнення судового збору на підставі постанови суду є неможливим, оскільки дана обставина призведе до порушення прав дітей, а саме ще більше погіршить їх житлові умови, стане наслідком погіршення їх матеріального становища, що є неприпустимим у розумінні основоположних принців охорони дитинства відповідно до Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, оскільки стягнення даних сум з особи призведе до порушення цільового призначення використання допомоги, що виплачується на утримання дітей.
Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови Держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку вчинене можливо визнати дане правопорушення малозначним, у зв`язку з чим суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративного стягнення, обмежившись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст.ст.22, 33, ч.1 ст.184, ст.ст.283, 284КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.184 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:І. В. Погорєлов