ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №001151 від 03.06.2021 року, № 0000327 від 18.03.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.289 КК України, -

встановив:

ОСОБА_8 , 02.06.2021 року, знаходячись біля будинку №7 по вулиці Жуковській в м. Одесі, під час виникнення конфлікту з потерпілим ОСОБА_9 , який під`їхав до вказаної адреси на автомобілі марки «Шевроле Круз», д.н.з. « НОМЕР_1 » та намагався його припаркувати, дістав з кишені балончик та розпилив його в очі потерпілого, внаслідок чого, потерпілий взяв зі свого автомобіля металевий ліхтарик та почав наздоганяти ОСОБА_8 .

Побачивши, що в даній ситуації ОСОБА_8 має перевагу перед літнім потерпілим, у ОСОБА_8 відразу виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, предметом свого злочинного посягання останній визначив цінні речі, які знаходяться у потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 з метою перешкоджання потерпілим чинного замислу, відразу застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме наніс чисельні удари рукам та ногами потерпілому в обличчя, що виразилося у забійних ранах та синцях обличчя. Після чого повалив потерпілого на землю, тим самим застосував насильство, що виразилось забійною раною потиличної ділянки і придушуючи правою рукою, почав обшукувати нагрудну кишеню з лівого боку куртки одягненої на потерпілому, проте потерпілий зупинив його дії відштовхнувши від себе.

Продовжуючи доведення свого злочинного плану до кінця, ОСОБА_8 взяв металевий ліхтарик у потерпілого та почав ним наносити удари в область рук, ніг та тулуба потерпілого, спричинивши синці та садна правої верхньої кінцівки, садно ділянці лівого ліктьового суглоба та синці лівої нижньої кінцівки. Збивши потерпілого з рівноваги, ОСОБА_8 кинув його на асфальт, присів поруч, чітко розуміючи, що його дії носять відкритий характер, продовжив обшукувати кишеню з якої відкрито викрав два портмоне, в першому знаходились документи, а саме: освідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та паспорт громадянина України, видані на ім`я потерпілого, в другому портмоне знаходились грошові кошти у розмірі 4000 гривень, а також безпровідні навушники марки «Самсунг», вартістю 4397 гривень.

Заволодівши вищевказаними речами потерпілого, ОСОБА_8 , місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 8397 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу у територіальні обороні військової частини НОМЕР_2 у військовому званні солдат, 18.03.2022 року близько 09:20 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , побачив припаркований транспортний засіб, а саме мопед марки «Ноndа Dіо АF- 34», чорного кольору, рама № НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_10 , вартістю 7500 гривень. В цей час у ОСОБА_8 виник раптовий злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 підійшов до вказаного мопеду, який знаходився біля будинку № 2 по пров. Штабний в м. Одеса та скориставшись тим, що ключі знаходились у системі запалювання транспортного засобу сів за мопед, який знаходився у заведеному стані та виїхав на проїжджу частину вул. Канатна у м. Одеса, встановивши таким чином контроль над транспортним засобом, та всупереч волі власника, не маючи ні реального, а ні уявного права власності на вказаний транспортний засіб, покинув місце вчинення кримінального правопорушення в невідомому напрямку, незаконно ним заволодівши та отримавши можливість ним розпоряджуватись. В результаті незаконних злочинних дій ОСОБА_8 , спричинив потерпілому ОСОБА_10 , матеріальний збиток в розмірі 7500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальних актаї. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Потерпілі будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. При цьому, потерпілі звернулись до суду із заявами про здійснення судового провадження за їх відсутності.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_8 , доказів, що стосуються особи обвинуваченого, а також документів щодо заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_8 дав суду показання, що дійсно 02.06.2021 року, біля будинку №7 по вулиці Жуковській в м. Одесі між ним та потерпілим ОСОБА_9 , виник конфлікт в ході якого він розпилив в очі потерпілого газовий балончик та наніс тілесні ушкодження, а потім використовуючи власну перевагу перед потерпілим, вирішив викрасти у останнього його майно, що було при ньому. Для чого, обшукав кишені потерпілого та викрав майно, перелік якого вірно вказаний в обвинувальному акті з оцінкою якого він повністю згоден. Викрадене він привласнив та розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 18.03.2022 року близько 09:20 год. в м. Одеса пров. Штабний, буд. 2, побачив припаркований мопед «Ноndа Dіо АF- 34» та вирішив ним заволодіти, щоб покататись, для чого підійшов до мопеду та скориставшись тим, що ключі знаходились у системі запалювання сів за мопед та поїхав на ньому. Через деякий час його було зупинено працівниками поліції та він одразу віддав мопед і ключи від нього. З оцінкою транспортного засобу, що в казана в обвинувальному акті він повністю згодний.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом. При цьому суд зазначає, що розглядає обвинувачення за останнім епізодом керуючись положеннями ст.337 КПК лише в межах висунутого ОСОБА_8 обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисні злочини, які у відповідності до положень ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів.

ОСОБА_8 , за твердженням останнього, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Крім того судом враховується, що потерпілі в рамках даного кримінального провадження до обвинуваченого претензії матеріального характеру не заявляли.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_8 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання за вчинені ним злочини, у виді позбавлення волі у мінімальних межах строку, передбаченого санкцією частин статтей, за якими він визнається винуватим, з призначенням остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинені злочини, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_8 злочинів, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його поведінку після вчинення злочинів та щире каяття, дані про особу винного, який має постійне місце реєстрації та проживання, активну патріотичну позицію обвинуваченого, який заявив, що є добровольцем та має щире бажання приймати безпосередню участь у захисті України від військової агресії російської федерації, позицію потерпілих, які не заявляли претензій матеріального характеру до обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_8 саме такого виду покарання.

В силу положень ч.1 ст.76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Застосовуючи до обвинуваченого положення ч.1 ст.76 КК України, суд враховує, що останній є військовослужбовцем та проходить службу в лавах ЗСУ, у зв`язку з чим суд на підставі ч.1 ст.163 КВК України та Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020 року, покладає обов`язок нагляду за відбуттям ОСОБА_8 покарання з випробування під час іспитового строку, на командира військової частини, в якій ОСОБА_8 проходитиме військову службу.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням, враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, суд вважає за можливе запобіжний захід, обраний щодо обвинувачуваного у виді тримання під вартою, скасувати.

В силу ч.4 ст.174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2022 р. (справа № 522/3948/22, провадження № 1-кс/522/2117/22) арешт на мопед марки «Honda Dio AF-34», який належить ОСОБА_10 .

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК, тому речові докази, визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами слідчих у кримінальних провадженнях, а саме: мопед марки «Honda Dio AF-34», металевий ліхтарик, які передані на зберігання під розписку власникам ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , відповідно, слід залишити у останніх; цифрові диски з відеозаписами, слід залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, ч.1 ст.163 КВК України та Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020 року, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини, в якій ОСОБА_8 проходитиме військову службу;

2) повідомляти командира військової частини, в якій ОСОБА_8 проходитиме військову службу про зміну місця проживання, служби.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, скасувати та звільнити його з-під варти в залі суду негайно.

З набранням вироком законної сили арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2022 р. (справа № 522/3948/22, провадження № 1-кс/522/2117/22) на мопед марки «Honda Dio AF-34», скасувати.

Речові докази по справі:

- мопед марки «Honda Dio AF-34», металевий ліхтарик, які передані на зберігання під розписку власникам ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , відповідно, залишити у останніх.

- цифрові диски з відеозаписами, залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

16.06.2022

Єдиний унікальний номер справи: №522/13158/21
Номер провадження № 1-кп/522/1577/22
Головуючий суддя ОСОБА_1