ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/561/22 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/3170/22 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Валки Харківської області матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.08.2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000886 від 25.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 3 статті 436-2 КК України,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.08.2022 року клопотання прокурора про продовження застосування строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.

Продовжено застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 діб, до 07 жовтня 2022 року включно.

Встановлено розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480 грн. При внесені визначеної суми застави, ОСОБА_7 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду закордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що основною метою продовження строку тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків.
Захисник звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки є особою яка підлягає військовому призову, його паспорт знаходиться в матеріалах кримінального провадження, закордонного паспорту він не має, а твердження прокурора, що він нібито намагався перетнути кордон на межі з містом Вовчанськ є безпідставними, оскільки не підтверджуються жодним доказом, який отриманий у передбаченому законом порядку. Тобто прокурор посилаючись на ризик переховування ОСОБА_7 від суду послався на незрозумілий документ оперативного підрозділу на доручення слідчого, який не має навіть назви.
Також зазначає, що вказівка прокурора на ризик незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_7 на свідків також є безпідставними, бо відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 вбачається, що його покази повністю виправдовують ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частино 3 статті 436-2 КК України, а отже впливати будь-яким чином на свідка, який свідчить на користь підозрюваного не має логічного сенсу.
Крім цього захисник вказує, що суд повинен був з`ясувати, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
Вважає за можливе змінити його підзахисному міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.
Продовжуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням суми застави, слідчий суддя виходив з тих обставин, що під час досудового слідства встановлено та підтверджено у судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, також слідчий суддя оцінив вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєнні злочину у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного та дійшов висновку, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважав за необхідне визначити заставу відповідно до частини 5 статті 182 КПК України у розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
З висновками слідчого судді щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням суми застави суд апеляційної інстанції погоджується та вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам статті 196 КПК України.
З матеріалів справи вбачається, що Слідчим відділом Служби Безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000886 від 25.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 436-2 КК України(а.с. 8-9).
13.05.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 436-2 КК України, тобто виправдовування та визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдовування та визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації, проти України та представників збройних формувань Російської Федерації, з використанням засобів масової інформації (а.с. 24-27).
Так, судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, раніше не судимий.

Слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, а також доводи сторони захисту, щодо даних про особу підозрюваного, перевірені докази та надана їм відповідна правова оцінка, також перевірені додані слідчим до клопотання докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Колегія суддів, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється та ті обставини, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, а також те, що на теперішній час на території Україні тривають воєнні дії, а також те, що підозрюваний може виїхати за межі території України, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.

Доводи апеляційної скарги, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, висновків слідчого судді про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави не спростовують та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає наявність правових підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
З врахуванням викладеного, судова колегія приходить до висновку, що порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та призначення іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 309.08.2022 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :
Судді: