В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1194/22

Провадження № 1-кп/348/323/22

12 вересня 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 29.06.2022 за обвинуваченням,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 , 08.12.2021, 09.12.2021, 01.05.2022, 04.05.2022, 25.06.2022 та 28.06.2022, діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері потерпілої ОСОБА_4 за місцем її проживання в АДРЕСА_1 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя.

Зокрема, 08.12.2021 близько 06 год. 00 хв. в приміщенні житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_5 вчинив із своєї матір`ю потерпілою ОСОБА_4 словесний конфлікт, в ході якого наніс один удар кулаком правої руки в потилицю потерпілої, в результаті чого спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки голови, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

За вказаним фактом ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2022 ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_4 .

Крім того, 09.12.2021 о 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою.

За вказаним фактом вчинення домашнього насильства постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2021 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Також, 01.05.2022 о 01 год. 00 хв. в приміщенні будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого останній почав тягнути потерпілу за ноги до іншого приміщення, де наніс вісім ударів руками по тілу та голові потерпілої та п`ять ударів ногами по ногах потерпілій ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин потиличної ділянки голови, синців обох рук, поперекової ділянки, ніг, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За вказаним фактом ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.05.2022 ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_4 .

Крім того, 04.05.2022 о 23 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_5 повторно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою.

За цим фактом домашнього насильства постановою Надвірнянського районного суду від 09.05.2022 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 годин.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство.

Так, 25.06.2022 близько 19 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, почав висловлювати в сторону своєї матері - потерпілої ОСОБА_4 словесні образи, погрози та нецензурну лексику, чим вчинив щодо неї домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру.

Продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиним умислом, обвинувачений ОСОБА_5 28.06.2022 близько 20 год. 00 хв. перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт із своєю матір`ю - потерпілою ОСОБА_4 , в ході якого ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та виганяв з території господарства, чим вчинив щодо неї домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру.

Такі протиправні, систематичні дії обвинуваченого ОСОБА_5 призвели до фізичних та психологічних страждань потерпілої ОСОБА_4 та погіршення якості її життя, що виразилося у формі втоми, втрати енергійності, повноцінного сну, відпочинку, позитивних емоцій, посилення негативних переживань та емоційної напруженості.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері, що призвело до фізичних та психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Однак, надавати покази відмовився відповідно до ст.63 Конституції України. На питання пояснив, що зробив для себе відповідні висновки та хоче виїхати з будинку матері.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що обвинувачений є її сином. В жовтні 2021 року він з невісткою та дітьми переїхали до неї, з того часу почалися постійні конфлікти з сином. Він майже постійно вживає алкогольні напої та починає все навкруги трощити, розбив вікно, зломив двері, шарпав її за одяг, ображав нецензурною лайкою, виганяв з дому. Вона його лікувала від алкогольної залежності, він приблизно місяць не вживав алкогольні напої, та потім почав знову пиячити та чіплятися до неї та ображати. Розмови з сином про його поведінку результатів не дали. Вона боїться йти з роботи додому. Раніше вона його постійно пробачала, однак, він висновків для себе взагалі ніяких не зробив. В грудні 2021 року син її побив так, що їй довелося зашивати рану на голові. Через постійні сварки та конфлікти з сином в неї порушився сон, посилилися негативні емоції та переживання, вона відчуває головний біль, підвищився тиск. З приводу стану свого здоров`я вона періодично зверталася до сімейного лікаря, останній раз 28.06.2022 року. Вже під час розгляду справи у суді 25.08.2022 року та 01.09.2022 року син знову вчинив скандал, під час якого погрожував вбити її, з приводу чого вони в черговий раз викликали працівників поліції. Тому просить призначити йому найсуворіше покарання. Зазначила, що він на початку вересня 2022 року також побив свою дружину ОСОБА_6 , з приводу чого порушене кримінальне провадження.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила суду, що вона є дружиною обвинуваченого, з яким у неї неприязні стосунки. Раніше вони з чоловіком та дітьми проживали в орендованому житлі, однак через постійні п`янки чоловіка він втратив роботу та вони вимушені були переїхати до його матері. З цього часу почалися постійні конфлікти та сварки між чоловіком та його матір`ю, хоча і раніше між ними були напружені стосунки. Вона неодноразово чула, як обвинувачений ображав матір, принижував її, висловлювався нецензурною лайкою, при цьому він відшукує для цього мізерні приводи. Була свідком того, як чоловік вночі витягав свою матір за ноги з ліжка та після цього бив по голові. Взимку він розбив матері голову, рану довелося зашивати. Після того, як він в черговий раз вчинив конфлікт та відсидів за це 7 діб, він пару днів не пив, після чого все знову повторилося. Обвинувачений напивається, трощить все у будинку, вибив вікно, кидався до матері. 25.08.2022 року стався черговий конфлікт, під час якого чоловік погрожував вбити потерпілу. Все це відбувається на очах їх спільної малолітньої дитини. Внаслідок такої ситуації у потерпілої погіршився стан здоров`я, у неї підвищений тиск, боліла голова, через що вона зверталася до лікарні. Також додала, що раніше, коли вони жили окремо, то чоловік її також шарпав, коли переїхали, то він «переключився» на матір.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він працює сімейним лікарем КНП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги Надвірнянської міської ради». До нього як до сімейного лікаря зверталася потерпіла ОСОБА_4 з приводу свого стану здоров`я. На момент останнього звернення - 28.06.2022 року, потерпіла скаржилася на головний біль, головокружіння, підвищений тиск. Ним було призначене симптоматичне лікування. Було зафіксовано діагноз: «Гіпертонічна хвороба», причинами якої можуть бути емоційний стан, стреси, сімейні обставини.
Крім того, судом, у порядку ст. 358 КПК України, досліджені докази:
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.06.2022 о 10:30 год., з якого вбачається, що від потерпілої ОСОБА_4 надійшла заява про те, що 25.06.2022 близько 19-00 години її син ОСОБА_5 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та вчинив з нею конфлікт, в ході якого ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на словах (а.с.32);
- витяг з ЄРДР кримінального провадження №0000188 від 29.06.2022, згідно якого 28.06.2022 до ЧЧ Надвірнянського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що її син ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно систематично вчиняє психологічне насильство відносно неї, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої (а.с.33);
- копію постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2021 про визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до якого застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. (а.с.34);
- копію постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.05.2022 про визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, до якого застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин (а.с.35);
- повідомлення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (вих. № 348/2920/21/9303/2022 від 05 липня 2022 року) про те, що штраф у розмірі 170 грн. відповідно до постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2021 ОСОБА_5 добровільно не сплачено та постанову направлено на виконання до Надвірнянського відділу ДВС (а.с.36);
- повідомлення Надвірнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області № 38/10/1412-22 від 05.07.2022 року про те, що ОСОБА_5 відбув адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт відповідно до постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.05.2022 та знятий з обліку Надвірнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області 05.06.2022 (а.с.37);
- рапорт помічника чергового Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 28.06.2022, з якого вбачається, що від ОСОБА_4 отримано заяву про те, що її син ОСОБА_5 в стані сп`яніння конфліктує та поводиться неадекватно ( а.с. 38);
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.06.2022 о 21:20 год., з якого вбачається, що від потерпілої ОСОБА_4 надійшла заява про те, що 28.06.2022 року близько 20-00 години її син ОСОБА_5 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , вчинив з нею словесний конфлікт, в ході якого ображав її нецензурною лайкою, штовхав та вигнав із подвір`я (а.с.39);
- копія довідки КНП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» № 99/8 від 28.06.2022 та витяг з журналу прийому сімейного лікаря за 28.06.2022, про те, що ОСОБА_4 знаходилася на амбулаторному прийомі у сімейного лікаря 28.06.2022 та їй встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба 2 ст., СТ2, ризик 2 (невисокий) (а.с.40-41);
-копію вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2010 про визнання ОСОБА_5 винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч.3 та ст. 304 ч.1 КК України, щодо якого на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, та відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців (а.с.48-50);
-копію вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.03.2011 про визнання ОСОБА_5 винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч.1 та ст.185 ч.2 КК України, щодо якого на підставі ст.69, ч.ч.1,4 ст.70 КК України призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі 2000,00 грн., та відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців (а.с.51-52);
-копію ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_6 (а.с.53-54);
-копію ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2022 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 (а.с.55-56);
- копію ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.05.2022 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 (а.с.55-56);
Згідно характеристики №79 від 19.07.2022 року ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується нейтрально, зловживає алкогольними напоями (а.с.44).
З інформації КНП «Надвірнянська ЦРЛ» від 05.07.2022 року № 4409/108/5002 вбачається, що ОСОБА_5 на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.45).
Відповідно до вимоги про судимість ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий (а.с.46-47).
Диспозицією статті 126-1 КК України прямо визначено коло осіб, які можуть бути потерпілими від злочину і якщо особа не входить у коло цих осіб, дії обвинуваченого не підлягають кваліфікації за ст.126-1 КК України, а можуть бути кваліфіковані за іншими статтями КК України. Так, наявність спеціальної категорії потерпілих осіб від злочину, передбаченого ст.126-1 КК України відрязняє даний склад злочину від таких суміжних складів кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, передбачений ст.125 КК України чи ст.126 КК України. Також слід зауважити, що за вчинення злочину, передбаченого ст.126-1 КК України законодавець передбачив більш суворий вид та розмір покарання ніж за вчинення суміжних кримінальних правопорушень.
Слід зазначити, що ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високим, оскільки навіть під час розгляду даного кримінального провадження у суді, обвинувачений продовжує вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 та дружини ОСОБА_6 , що підтверджується поясненнями потерпілої, свідка ОСОБА_6 та прокурора.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» (Case of John Murray v. United Kingdom, Заява 18731/91, рішення від 25 січня 1996 року, статус рішення - остаточне, Reportsof Judgments and Decisions 1996-I).
Враховуючи викладене, суд, допитавши учасників судового розгляду, дослідивши докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена і його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.
Обтяжуючу обставину - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, з обвинувачення слід виключити, так як така обставина є кваліфікуючою.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 66 КК України, не встановлено.
Згідно частини 1 статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Відповідно до наданої досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства та ризик небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб) визначений як середній.
Разом з тим, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, скоює інші правопорушення, в тому числі, вчиняє у відношенні своєї матері дії фізичного та психологічного насильства впродовж значного періоду часу, що вказує на умисне вчинення ОСОБА_5 систематичного домашнього насильства.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинений злочин у виді арешту. Виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, зокрема як зазначалося вище обвинувачений неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за випадки домашнього насильства, однак висновків для себе він не зробив на шлях виправлення не став, та продовжив здійснювати домашнє насильство щодо своєї матері.
Суд приходить до висновку, що покарання у виді арешту, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами. Це покарання буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.
Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, та вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_5 , враховуючи його схильність до вчинення злочинів, для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
З метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, з огляду на те, що суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання, яке належить відбувати реально, та враховуючи, що на даний час до останнього не застосовано будь-якого запобіжного заходу, також беручи до уваги те, що обвинувачений проживає в одному будинку з потерпілою, щодо якої обвинувачений продовжує вчиняти умисні протиправні дії, суд вважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взяти його під варту із-зали суду.
Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні не має.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст.++368-371, 373-376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді виді арешту на строк 6 (шість ) місяців.
До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань № 12», взявши його під варту в залі суду негайно.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття його під варту в залі суду, тобто з 12.09.2022 року.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той самий строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1