465/3285/17
1-кс/465/1802/22
У Х В А Л А
судового засідання

13.10.2022 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Франківської окружної прокуратри м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000446 від 09.02.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.190, ч.1 ст.366, ч.3 ст.357, ч.1 ст.188-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Франківської окружної прокуратри м.Львова Львівської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням.
В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 03 березня 2022 року Верховною Радою України, з урахуванням Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, прийнято Закон України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» (далі - Закон), який визначає правові засади примусового вилучення з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю) об`єктів права власності російської федерації як держави, яка почала повномасштабну війну проти України, та її резидентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону Російська Федерація - держава, яка рішенням Верховної Ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року визнана державою-агресором і здійснює збройну агресію проти України; резиденти - юридичні особи (їх філії, представництва), що здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України на території України, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких прямо або опосередковано є Російська Федерація та/або у яких Російська Федерація прямо або опосередковано чи юридичні особи, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких є Російська Федерація та/або у яких Російська Федерація прямо або опосередковано має частку у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, інше членство (участь у будь-якій формі) у юридичній особі.
У свою чергу встановлено, що на території України здійснюють господарську діяльність ряд суб`єктів господарювання, службові особи яких з використанням засобів масової інформації виправдовують, визнають правомірною та заперечують збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представляючи збройну агресію російської федерації проти України як внутрішній громадянський конфлікт, та майно яких у свою чергу підпадає під засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів.
Відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження встановлено, що на території м. Львова здійснює свою діяльність підприємство ТзОВ «Львівавтокомплектація» (м. Львів, вул. Стрийська, 45, ) зареєстроване 10.01.2006 двома засновниками:
? ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ) (з часткою в статутному фонді товариства 28 000 грн., яка становить 80%);
? ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) (частка 7 000 грн. 20%).
?10.08.2007 склад учасників ТзОВ «Львівавтокомплектація» знову змінюється, оскільки на підставі протоколу загальних зборів з складу учасників товариства виключається ОСОБА_4 .
Водночас, на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2007 ТзОВ «Будтрансгаз» продало, а юридична особа за законодавством Канади - Корпорація "Shipping Technology Limited" (місце реєстрації: Канада, 516018, провінція Нью-Брансвік, м. Сент-Джон, вул. Ротсей Авеню, буд. 660, блок Е, прим. 155, код корпорації 516018) купила належну ТзОВ «Будтрансгаз» частку в статутному капіталі ТзОВ «Львівавтокомплектація», яка складала 98,82%, що становить 2 943 000,00 грн., а також збільшила її до 2 968 000,00 грн. шляхом додаткового внеску в розмірі 25 000,00 грн.
Крім цього, 10.08.2007 до складу учасників ТзОВ «Львівавтокомплектація» входить ще одна юридична особа за законодавством Канади - Акціонерна корпорація "Marybeni Energy Corporation" (місце реєстрації: Канада, провінція Нью-Брансвік, м. Сент-Джон, вул. Ротсей Авеню, буд. 660, блок Е, прим. 155, код корпорації 514676), яка за рахунок внесеного нею майнового внеску вартістю 5 000 000,00 грн. збільшила статутний капітал товариства до 7 978 000,00 грн.
Останній раз склад учасників ТзОВ «Львівавтокомплектація» був змінений 29.10.2016 у зв`язку із виключенням ОСОБА_5 із виплатою йому вартості його частки - 0,125% в статутному капіталі товариства в розмірі 10 000,00 грн.
За наслідками вищевказаних змін склад остаточних учасників ТзОВ «Львівавтокомплектація» та їх частки внаслідок перерозподілу стали наступними:
- Корпорація "Shipping Technology Limited" (місце реєстрації: Канада, 516018, провінція Нью-Брансвік, м. Сент-Джон, вул. Ротсей Авеню, буд. 660, блок Е, прим. 155) з часткою в розмірі 2 968 000,00 грн., що становить 37,25%;
-Акціонерна корпорація "Marybeni Energy Corporation" (місце реєстрації: Канада, провінція Нью-Брансвік, м. Сент-Джон, вул. Ротсей Авеню, буд. 660, блок Е, прим. 155) з часткою в розмірі 5 000 000,00 грн., що становить 62,75%.
Громадянин Російської Федерації: ОСОБА_6 набув по суті прав бенефіціарного власника ТзОВ «Львівавтокомплектація» й отримав прямий і вирішальний вплив на діяльність та управління цим підприємством ще 10.08.2007 з моменту купівлі Корпорацією "Shipping Technology Limited" у ТзОВ «Будтрансгаз» частки в статутному капіталі ТзОВ «Львівавтокомплектація», яка становила 98,82% вартістю 2 943 000,00 грн.
Так, представником Корпорації "Shipping Technology Limited" згідно довіреності від 29.05.2006, від імені якої діяв та підписував угоди був саме ОСОБА_6 . 10.08.2007 між Корпорацією "Shipping Technology Limited" та Акціонерною корпорацією"Marybeni Energy Corporation" було укладено договір купівлі-продажу частка в статутному фонді ТзОВ «Львівавтокомплектація», який від імені вказаних обидвох канадських компаній підписано саме ОСОБА_6 , який представляв їх інтереси по довіреності виданій в один день - 29.05.2006.
Так в період з моменту набуття прав та обов`язків учасника ТзОВ «Львівавтокомплектація» Корпорацією "Shipping Technology Limited" та Акціонерною корпорацією"Marybeni Energy Corporation" загальні збори цього товариства відбувались виключно під головуванням ОСОБА_6 , який представляв одночасно інтереси обидвох вищевказаних канадських корпорацій по довіреностям від 29.05.2006 та від 05.09.2007 до моменту своєї смерті у 2010 році.
В подальшому, після смерті ОСОБА_6 право на представництво інтересів Корпорації "Shipping Technology Limited" та Акціонерної корпорації "Marybeni Energy Corporation" по довіреності набули його сини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
За час здійснення представництва інтересів вищезазначених канадських компаній в управлінні ТзОВ «Львівавтокомплектація» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 постійно головували на загальних зборах цього товариства, на яких ними по суті одноосібно вирішувались найважливіші питання його діяльності в т.ч. щодо звільнення, призначення директорів та розпорядження майном товариства, оскільки сумарний розмір частки Корпорації "Shipping Technology Limited" та Акціонерної корпорації "Marybeni Energy Corporation" в його статутному капіталі становив 99,875%.
Якщо проаналізувати зміст довіреностей від 04.03.2014 та від 11.05.2014 виданих Акціонерною корпорацією"Marybeni Energy Corporation" та Корпорації "Shipping Technology Limited" відповідно, то останні уповноважували та призначали ОСОБА_8 своєю вірною та законною довіреною особою на вчинення по суті будь-яких дій від імені цих корпорацій.
Більше того, на підставі довіреностей від 06.06.2012 виданих Акціонерною корпорацією "Marybeni Energy Corporation" та Корпорації "Shipping Technology Limited" ОСОБА_7 надано повноваження та права в якості справжнього та законного представника на виконання повноважень, що дорівнюють повноваженням Ради директорів цих компаній для виконання за місцем і замість компанії всіх та будь-яких функцій в будь-якому місці світу.
Крім цього, за наслідками проведеної виїмки в Публічному акціонерному товаристві «А-банк» встановлено, що серед документів поданих 03.12.2013 при відкритті рахунку в цьому банку, директором ТзОВ «Львівавтокомплектація» ОСОБА_9 підготовлено документ щодо засновників (учасників) цього товариства.
Так, як слідує з цього документа, то засновником (учасником) юридичної особи зареєстрованої 15.01.2002 за законодавством Канади - Корпорації "Shipping Technology Limited" (місце реєстрації: Канада, провінція Нью-Брансвік, м. Сент-Джон, вул. Ротсей Авеню, буд. 660, блок Е, прим. 155, код корпорації 516018) та юридичної особи зареєстрованої 05.06.2001 за законодавством Канади - Акціонерної корпорації "Marybeni Energy Corporation" (місце реєстрації: Канада, провінція Нью-Брансвік, м. Сент-Джон, вул. Ротсей Авеню, буд. 660, блок Е, прим. 155, код корпорації 514676) є громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , який володіє часткою в розмірі 100%.
13.06.2017 слідчим СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області винесено постанову про визнання речових доказів, а саме приміщення гуртожитків, який розташований по вул. Кульпарківська, буд. 139 у м. Львові, по вул. Наукова, буд.16, у м. Львові та по вул. В. Великого, буд.16, у м. Львові
14.06.2017 ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова накладено арешт на приміщення гуртожитків, який розташований по вул. Кульпарківська, буд. 139 у м. Львові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01) та по АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).
18.08.2022 ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова накладено арешт на приміщення гуртожитку, який розташований по вул. В.Великого, 16 у м. Львові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №)
Встановлено, що в приміщенні гуртожитку за адресою АДРЕСА_4 знаходяться наступні нежитлові приміщення, що належать ТзОВ «Львівавтокомплетація» (), а саме:
Нежитлове приміщення на 1-ому поверсі під інд ІІ(хол) площею 23,2 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 1-ому поверсі під інд XXXXI (хол) площею 25,6 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 2-ому поверсі під інд XX (хол) площею 21,4 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 2-ому поверсі під інд LXII (хол) площею 25,8 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 3-ому поверсі під інд LXII (хол) площею 24,8 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 4-ому поверсі під інд XX (хол) площею 24,4 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 5-ому поверсі під інд XX (хол) площею 25,3 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 5-ому поверсі під інд XLVIII (хол) площею 24,7 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 6-ому поверсі під інд XXXXVІІІ (хол) площею 24,9 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 7-ому поверсі під інд XX (хол) площею 24,9 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 7-ому поверсі під інд XXXXVІІІ (хол) площею 25,5 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 8-ому поверсі під інд LXII (хол) площею 25,2 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 9-ому поверсі під інд LXII (хол) площею 24,8 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 10-ому поверсі під інд XX (хол) площею 24,9 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 10-ому поверсі під інд LXII (хол) площею 25,6 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 11-ому поверсі під інд LXII (хол) площею 25,7 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 12-ому поверсі під інд LXII (хол) площею 24,8 кв.м.;
Крім цього встановлено, що в приміщенні гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 знаходяться наступні нежитлові приміщення, що належать ТзОВ «Львівавтокомплетація» (), а саме:
Нежитлове приміщення на 6-ому поверсі під інд Іа (хол) площею 17,2 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 7-ому поверсі під інд Іа (хол) площею 17,7 кв.м.;
Нежитлове приміщення на 8-ому поверсі під інд Іа (хол) площею 17,7 кв.м.
Просить клопотання задоволити.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, які наведені у клопотанні.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Слідчим суддею встановлено, що ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000446 від 09.02.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.190, ч.1 ст.366, ч.3 ст.357, ч.1 ст.188-1 КК України.
13.06.2017 року слідчим СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області винесено постанову про визнання речовими доказами, а саме: приміщення гуртожитків, який розташований по АДРЕСА_5 та по АДРЕСА_3 .
Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 18.08.2022 року накладено арешт на приміщення гуртожитку, який розташований по АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
АРМА є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.
Правові та організаційні засади функціонування АРМА визначає Закон України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» .
Згідно абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом
Як визначено у ч. 7 ст. 100 КПК України, у випадках, передбачених абзацом 7 частини 6 цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно зі статтями 171-173 КПК України.
У пункті 4 частини 1 статті 9 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з організації здійснення заходів, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється Національним агентством на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх економічної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.
Подане прокурором клопотання містить лише посилання на норми закону, однак обґрунтування, чому саме необхідно вирішити питання про передачу майна в управління агентства та для забезпечення яких саме цілей кримінального провадження, воно не містить.
У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.97 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу N 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004 р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.
Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франці»", «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Як визначено у ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.
Прокурор у поданому клопотанні просить передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», холи нежитлових приміщень у гуртожитку за адресою: м.Львів, вул. Кульпарківська, 139 та вул. В.Великого, буд.16 у м.Львові.
Згідно п.4 ст.21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», нерухоме майно не може бути передано для реалізації без згоди власника такого майна до винесення обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, або іншого судового рішення, що набрало законної сили, яке є підставою для застосування спеціальної конфіскації відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, або судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.

Також, слідчим суддею встановлено, що слідчий чи прокурор не звертались до законного власника майна з пропозицією добровільно передати таке майно в АРМА за письмовою згодою. В матеріалах клопотання відсутня також і відмова про передачу такого майна.
В свою чергу, нежитлові приміщення, а саме холи у гуртожитку за адресою АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , відносяться до нерухомого майна.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Тобто, ТзОВ «Львівавтокомплектація» на сьогодні законно користується вищевказаним майном, оскільки відсутні судові рішення, які доводять його вину.
Аналізуючи вищевикладене, під час судового розгляду клопотання, слідчим суддею не було встановлено, виходячи із завдань Національного агентства у сфері виявлення та розшуку активів, що передбачені чинним законодавством, доказів на підтвердження доводів, викладених у клопотанні, зокрема те, що незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству майна, зазначеному у клопотанні, унеможливить виконання завдань кримінального провадження та не забезпечить збереження речових доказів та їх економічної вартості, прямого чи опосередкованого впливу та посягання на арештоване майно.
Отже, слідчий суддя з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи відсутність належного обґрунтування необхідності передачі зазначеного у клопотанні майна на зберігання Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, приходить до висновку про необґрунтованість клопотання та відмови в його задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1,9, 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», ст.ст. 2, 9, 98, 100, 131, 170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання прокурора Франківської окружної прокуратри м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000446 від 09.02.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.190, ч.1 ст.366, ч.3 ст.357, ч.1 ст.188-1 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 13 жовтня 2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1