Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/255/22
Номер провадження 1-кп/948/50/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000127 від 25.04.2022р. стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стурзівка Глодянського району Республіки Молдова, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта неповна середня, не працює, вдова, є особою з інвалідністю ІІ групи, не депутата, раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України

відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України в судовому засіданні 14.09.2022р. проголошено резолютивну частину вироку

в с т а н о в и в :

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.1. 25.04.2022р. близько 08 год 30 хв ОСОБА_7 спільно зі своїм сином ОСОБА_8 , який перебував у стані неосудності, з метою вирішення конфлікту з раніше їм знайомою ОСОБА_4 , зустріли останню біля території одного з господарств, що розташоване по вул. Річній в с. Латишівка Полтавського (колишнього Машівського) району Полтавської області, де на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, умисно нанесли ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_8 , який перебував у стані неосудності, наніс кулаком правої руки один удар в голову, а ОСОБА_7 нанесла п`ятірнею своєї руки декілька ударів (не менше трьох) в обличчя, в результаті чого потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, які кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

2. Кваліфікація дій особи

2.1. За таких обставин, дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів
3.1. В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні даного кримінального проступку визнала частково, позов не визнала та показала, що між нею та потерпілою десь на початку квітня 2022 року виник конфлікт, оскільки остання звинуватила її сина ОСОБА_9 у крадіжці майна та 2000, 00 грн у її свекрухи. 24 квітня 2022 року до неї зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що ОСОБА_4 ображає обвинувачену нецензурними словами. Тому, 25.04.20222р. вона зустріла потерпілу о 08 год 30 хв, щоб вирішити конфлікт, але остання знову звинуватила сина у крадіжці, а тому обвинувачена лівою рукою кілька разів, близько трьох штовхнула її в груди. Після цього, потерпіла вдарила її в обличчя і це помітив її син ОСОБА_11 , злякався, і у відповідь, один раз вдарив кулаком зверху по голові потерпілу, після чого його тримав ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . В дебатах обвинувачена вину заперечила та вказала, що лише двічі труснула потерпілу.

3.2. Незважаючи на невизнання обвинуваченою вини по вказаному обвинуваченню, суд вважає, що її винуватість у вчиненні даного кримінального проступку, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема:

3.3. витягом з кримінального провадження № 0000127 від 25.04.2022р. про внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_4 про факту заподіяння їй тілесних ушкоджень громадянами ОСОБА_7 та її сином ОСОБА_14 (а.с.101,102 т.1), які свідчать про законність проведеного розслідування.
3.4. Під час огляду місця події 26.04.2022р. встановлено, що місцем пригоди є вулиця Річна с. Латишівка Полтавського району, місцевість конфлікту не огороджена (а.с.103,104 т.1).

3.5. Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що у березні 2022 року вона провідувала свекруху, а та поскаржилася, що ОСОБА_11 в хаті забрав дрючки, хоча пізніше повернув, оскільки та сказала, що викличе міліцію. Наступного дня, свекруха повідомила, що не стало 2000, 00 грн, а тому вона, потерпіла, зателефонувала ОСОБА_15 та попросила розібратися з сином, але та лише ображала нецензурними словами. 25.04.2022р. вона йшла з велосипедом до свекрухи, в цей час з садка вийшов ОСОБА_16 та від ОСОБА_12 вибігла ОСОБА_15 , яка підбігла до неї і 4-5 разів п`ятірнею руки вдарила по обличчю. Після цього, вибіг ОСОБА_11 і вдарив її кулаком по голові від чого вона впала, а коли вона підняла і запитала за що, він знову її вдарив кулаком по голові до 4 разів. Після цього, його забрав ОСОБА_12 та ОСОБА_17 .

3.6. Як видно з виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 523 в період з 25 по 29.04.2022р. потерпіла перебувала на лікуванні в Машівській лікарні зі струсом головного мозку (а.с.118, 130-139 т.1).

3.7. З висновку експерта № 105 від 05.05.2022р. та додаткової експертизи № 111 від 09.05.2022р. вбачається, що у ОСОБА_4 встановлена закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу мозку, при обставинах вказаних потерпілою, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Ушкоджень характерних для падіння з висоти власного зросту не встановлено (а.с.120-121, 126-127 т.1).

3.8. ОСОБА_8 показав суду, що того дня, як потерпіла зателефонувала і повідомила, що він нібито вкрав гроші, вони посміялися, оскільки це неправда. Потім, 25.04.2022р. мати хотіла поговорити з ОСОБА_18 , але вона не вірила, бо баба так сказала, а тому він вдарив її один раз по маківці легенько, вона не падала бо трималася за велосипед, після чого його тримав ОСОБА_19 та ОСОБА_16 .

3.9. 06.05.2022р. під час слідчого експерименту потерпіла показала, яким чином їй наносила тілесні ушкодження ОСОБА_7 , зокрема, п`ятірнею долоні правої руки, 3-4 поштовхи, після чого ОСОБА_11 кулаком зверху по голові наніс близько 4-5 ударів і вона впала, а коли піднялася ОСОБА_20 вдарив її близько 6 разів в голову, а потім близько 4 разів ОСОБА_15 , а втретє ОСОБА_20 іще 4 рази вдарив по голові (а.с.105-117 т.1).

3.10. За висновком експерта № 110 від 09.05.2022р. показання потерпілої під час слідчого експерименту в частині механізму утворення черепно-мозкової травми, можуть відповідати даним судово-медичної експертизи № 105 від 05.05.2022р. (а.с.123-124 т.1).

3.11. Допитана свідок ОСОБА_19 показала, що причиною конфлікту між обвинуваченою та потерпілою було те, що остання зводить наклепи на сина обвинуваченої. Наступного дня після Пасхи, у неї вдома перебували ОСОБА_21 з сином ОСОБА_8 , ОСОБА_22 та жінка-переселенка. Цимболістий повідомив, що йде потерпіла, а тому ОСОБА_15 пішла до неї, а потім пішов і ОСОБА_20 . Свідок вийшла через деякий час, всі учасники, а також ОСОБА_16 перебували десь за 50 м конфліктували та кричали. Коли вона наближалася до учасників конфлікту, ОСОБА_15 вдарила потерпілу один раз рукою в обличчя, після цього вона забрала ОСОБА_15 та її сина і пішли.

3.12. Свідок ОСОБА_23 показав, що 25.04.2022р. він зустрівся з потерпілою, неподалік двору його матері. В цей час з одного двору вибігла ОСОБА_15 і ОСОБА_20 з криками, а оскільки все йшло до бійки, він почав тримати ОСОБА_20 . ОСОБА_15 в цей час схватила потерпілу за петельки і вдарила її в обличчя рукою не менше 3 разів, від чого та впала. В якийсь момент ОСОБА_20 вирвався і вдарив потерпілу сильно кулаком по голові, але крові не було. Після завершення конфлікту, він двічі провідував потерпілу в лікарні, а пізніше вона скаржилася, що болить та крутиться голова.

3.13. Допитана в якості свідка ОСОБА_24 показала, що того дня вона перебувала в будинку ОСОБА_12 . Зайшов ОСОБА_11 та повідомив, що йде потерпіла, а тому вони вийшли, а пізніше вийшла і вона. На той час бійки вже не було, лише один раз ОСОБА_15 штовхнула у груди потерпілу, водночас були крики, лайка з приводу брехні, після чого вони забрали ОСОБА_15 та ОСОБА_20 . Потерпіла після цього близько 1-1,5 неділі не їздила до бабусі.

3.14. Оцінюючи докази у справі в своїй сукупності, суд дійшов висновку, що саме спільними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження, оскільки кожна зі сторін не заперечує, що між ними цього дня та в цей час дійсно відбувався конфлікт з застосуванням фізичної сили з боку обвинуваченої та ОСОБА_8 , в ході якого потерпіла отримала закриту ОСОБА_25 , що підтверджено висновком експерта та кваліфікується як легкі тілесні ушкодження. Ці показання учасників конфлікту підтверджено і свідками, кожен з яких зазначив, що дійсно ОСОБА_18 отримала тілесні ушкодження, але кожен з них вказував свою версію кількості ударів.

3.15. В судовому засіданні сторона захисту заперечувала факт вчинення кримінального проступку та отримання потерпілою такого тілесного ушкодження та вказувала на відсутності будь-яких доказів, окрім показань потерпілої, оскільки свідки та обвинувачена заперечили нанесення тілесних ушкоджень. Крім цього, зазначають, що показання свідків та обвинувачених не були перевірені шляхом проведення слідчого експерименту та проведення за їх результатами судово-медичних експертиз.

3.16. Даючи оцінку доводам захисту, суд зазначає таке.

3.17. Так, в судовому засіданні сама обвинувачена вказувала, що штовхала потерпілу двічі руками в груди, але не била, і один раз по голові потерплу вдарив її син. Водночас, ці доводи обвинуваченої спростовані показаннями самої потерпілої, яка зазначила про більшу кількість нанесених їй ударів як обвинуваченою так і ОСОБА_20 , ці свідчення потерпілої підтверджено свідком ОСОБА_23 , який перебував на місці конфлікту з самого початку та вказав про заподіяння обвинуваченою не менше трьох ударів, від яких голова потерпілої наче відлітала, та заподіяння одного, але сильного удару по голові Цимболістим. Зі свого боку свідок ОСОБА_19 , яка прийшла до місця конфлікту пізніше та є знайомою обвинуваченої вказала, що остання при ній нанесла один удар рукою в обличчя.

3.18. Отже, судом достовірно встановлено, що потерпілій було заподіяно не менше 3 ударів рукою в обличчя обвинуваченою ОСОБА_7 та один удар по голові ОСОБА_8 , що не виключає можливості нанесення більшої кількості ударів на що вказує потерпіла, оскільки як зазначив свідок ОСОБА_23 під час конфлікту він тримав ОСОБА_8 перед собою, а тому не міг все бачити, а інші свідки підійшли пізніше.

3.19. За таких обставин, з огляду на викладене, обвинувачення в частині кількості нанесених ударів підлягає уточненню.

3.20. Водночас, така кількість ударів не виключає факту заподіяння потерпілій такого виду тілесного ушкодження, оскільки як видно з первинного висновку судового експерта № 105 від 05.05.2022р. (а.с.120,121 т.1) закрита ЧМТ у вигляду струсу головного мозку була встановлена у потерпілої на основі лише медичних даних при якій потерпілою не вказувалася точна кількість ударів, а отже додатково підтверджує факт отримання саме таких тілесних ушкоджень від спільних дій обвинуваченої та ОСОБА_8 .

3.21. Щодо доводів сторони захисту про неповноту судового розгляду з підстав не проведення слідчих експериментів та додаткових експертиз, суд зазначає, що для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, докази відіграють не кількісну роль, а використовуються в доказуванні, якщо в них доведено достовірність фактів і обставин, тоді як проведення слідчого експерименту не змінить суті показань обвинуваченої та свідків, а лише б додатково зафіксувало їх свідчення у протоколі.

3.22. Водночас, висновок експерта був виконаний на підставі медичних даних з Машівської лікарні, протоколу слідчого експерименту за участю потерпілої, і хоча у справі було проведено три судово-медичних експертизи, висновки експерта залишилися незмінними, тобто встановлена закрита ЧМТ у вигляді струсу головного мозку, яка могла утворитися при обставинах на які вказує потерпіла та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

3.23. Вказаний висновок зроблено з урахування правової позиції ВС у справі № 571/1436/15-к від 02.06.2022р.

3.24. За таких обставин, зібрані у справі докази, є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності та у своїй сукупності в достатній мірі підтверджують фактичні обставини кримінального проступку, які викладені при формулюванні обвинувачення, а доводи захисту про відсутність складу кримінального проступку є непереконливими.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
4.1. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд не вбачає.

4.2. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку.

5. Мотиви призначення покарання
5.1. Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_7 встановлено, що вона проживає в АДРЕСА_1 спільно з сином ОСОБА_8 . Селещинським старостинським округом Машівської селищної ради характеризується позитивно, оскільки на адмінкомісії при виконкомі селищної ради не розглядалася (а.с.148 т.1), є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.202-205 т.1), раніше не судима (а.с.144-145 т.1).

5.2. Як видно з висновку судово-психіатричного експерта № 156 від 23.05.2022р. ОСОБА_7 в період інкримінованого діяння та на час проведення експертизи не страждає хронічним психічним захворюванням, не виявляє ознак недоумства і не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, страждає на епілепсію, не позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не підпадає під дію ст. 19 ч.2, ст. 20 ч.3 КК України (а.с.151-157).

5.3. Отже, при обранні покарання обвинуваченій, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує факт вчинення нею одного кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, відсутність пом`якшуючих обставин, на наявність обтяжуючої обставини, відношення до проступку та обставини його вчинення, що вона раніше не судима, не працює і дійшов висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченій для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу призначене у розмірі наближеному до мінімальної межі.

5.4. Інші види покарання не можуть бути призначені обвинуваченій, з огляду на те, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи, в той час як покарання у виді арешту в даному випадку буде занадто суворим.

6. Мотив рішення щодо цивільного позову потерпілого
6.1. Потерпіла подала позов про стягнення з обвинуваченої на її користь майнової шкоди: в розмірі 7011, 60 грн, яка складається з витрат: на лікування 3 878, 60 грн, на поїздки автотранспортом на медичне обстеження та лікування 133, 00 грн, витрат на правничу допомогу 3000, 00 грн; а також моральну шкоду, завдану спричиненням тілесних ушкоджень в розмірі 25 000, 00 грн, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, в душевних стражданнях пов`язаних з протиправною поведінкою щодо неї, нервових розладах, порушення звичного укладу життя, розладі та порушення стану здоров`я (а.с.72-76 т.1).

6.2. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

6.3. Згідно ч.1 ст. 1195 цього Кодексу фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

6.4. Пунктом 1 частини 2 та частиною 3 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

6.5. З даних потерпілою доказів вбачається, що вона в період з 25 по 29.04.2022р. перебувала на стаціонарному лікуванні КНП «Машівська лікарня» з діагнозом: Струс головного мозку, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 523 (а.с.84 т.1). За час перебування на стаціонарному лікуванні нею з 25 по 29.04.2022р. було придбано медичних препаратів на суму 2435, 90 грн (а.с.85-86 т.1). Після цього, 10.05.2022р. потерпіла звернулася зі скаргами до лікаря невропатолога, за рекомендацією якого пройшла МРТ головного мозку, у зв`язку з чим витратила 370, 00 та 1 100, 00 грн, відповідно (а.с.80-83 т.1), цього ж дня придбала ліки на суму 137, 00 грн за рекомендацією лікаря, і понесла транспортні витрати на автобус зі сполученням з м. Полтави до с. Тимченківка в розмірі 33, 00 грн (а.с.86 т.1), а загальному розмірі 4075, 90 грн.

6.6. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки вказані витрати матеріального характеру пов`язані із завданою шкодою здоров`ю потерпілої, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями обвинуваченої, а тому з останньої на користь потерпілої необхідно стягнути вказані витрати в рахунок відшкодування майнової шкоди.

6.7. Крім цього, потерпілою на виконання договору про надання правової допомоги № 79 від 07.06.2022р. адвокатом ОСОБА_5 сплачено 3000, 00 грн (а.с.88-95 т.1).

6.8. Вирішуючи вимоги цивільного позиву щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд звертає увагу на таке.

6.9. Статтею 118, 120 КПК України витрати на правову допомогу віднесено до процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

6.10. Порядок розподілу судових витрат врегульований окремою главою КПК України та не вирішується в позовному провадженні шляхом заявлення цивільного позову у порядку, передбаченому ст. 128 КПК України.

6.11. Зазначене свідчить про безпідставність вимог у зазначеній частині саме у виді пред`явлення цивільного позову.

6.12. Водночас, суд вважає, що не підлягають відшкодуванню витрати в розмірі 100 грн витрачені потерпілою на автобус (а.с.87 т.1), оскільки відсутня дата вчинення цих витрат, а також маршрут, а відтак вони носять характер припущень і є недоведеними.

6.13. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

6.14. Згідно ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів .

6.15. Як на підставу стягнення моральної шкоди потерпіла посилається на те, що вона зазнала фізичного болю та страждань, душевних страждань пов`язаних з протиправною поведінкою щодо неї, має нервові розлади, порушений звичний уклад життя, має розлад та порушення стану здоров`я.

6.16. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

6.17. Так, вчинення протиправних діянь з боку обвинуваченої є ознакою завдання моральної шкоди, оскільки злочинне посягання саме по собі завдає страждань потерпілій особі. Більше того, суд приймає до уваги, що потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні, а в подальшому також зверталася за допомогою до лікаря, у зв`язку з чим продовжувала зазнавати моральних страждань та дискомфорту.

6.18. Отже, з огляду на тяжкість понесених моральних страждань, їх тривалість, враховуючи вимоги розумності та справедливості, матеріальний стан обвинуваченої, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди, з огляду на надмірність заявленої суми, а саме в розмірі 8 000, 00 грн.

7. Мотив ухвалення рішення щодо процесуальних витрат
7.1. Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

7.2. Частиною 1 ст. 124 цього Кодексу визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

7.3. Як видно з наданих потерпілою доказів, на виконання договору про надання правової допомоги № 791 від 07.06.2021р. адвокатом ОСОБА_5 нею сплачено 3000, 00 грн (а.с.88-95), а відтак цю суму необхідно стягнути з обвинуваченої.

8. Речові докази у справі відсутні.

9. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 935,00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 4075, 90 грн, моральну шкоду в розмірі 8 000, 00 грн, а всього 12 075, 90 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 3 000, 00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1