ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/290/22
Номер провадження №1-кп-678-62/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року смт Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Летичів кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2021 року за №0001553, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, тимчасово непрацюючого, військовозобов`язаного, інвалідність відсутня, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ

1. 18 серпня 2021 року близько 00 год. 55 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні якого знаходилася пасажир ОСОБА_7 , рухаючись по вул. Леоніда Смолінського в смт Летичів Хмельницького району Хмельницької області, зі сторони вул. Горького, в порушення вимог пп. 10.1, 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, відволікся від керування внаслідок чого на Т-подібному перехресті, повертаючи ліворуч з вул. Леоніда Смолінського в напрямку вул. Автопарківської допустив з`їзд на праве узбіччя з подальшим наїздом передньою частиною керованого автомобіля на нерухому перешкоду (дерево).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху пасажир автомобіля «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді:

рани правої кисті, яка загоїлась із залишенням рубця, за своїм характером відноситься до ступеня легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я - від 7 до 21 дня;

осадження правої гомілки, садна м`яких тканин грудної клітки в сукупності та кожне окремо відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 6 днів;

закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді чисельних ран голови (лобної ділянки, правої брови, верхньої повіки правого ока), що загоїлись із залишенням рубців та призвели до рубцевої деформації і дефекту верхньої повіки правого ока, лагофтальму, ксерозу рогівки, іррегулярного астигматизму рогівки правого ока зі зниженням гостроти зору на правому оці до 0.2, в сукупності за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але які спричинили стійку втрату загальної працездатності менш ніж на одну третину, а саме від 10% до 33%. Так як, рубцеві зміни на лобі, брові зправа невиправні, оскільки потребують розсмоктуючої терапії і операції дермабразії та дефект верхньої повіки правого ока теж невиправний, бо потребують операції пластики повіки клаптем на ніжці, тому закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді чисельних ран голови (лобної ділянки, правої брови, верхньої повіки правого ока), що загоїлись із залишенням рубців та призвели до рубцевої деформації і дефекту верхньої повіки правого ока, лагофтальму, ксерозу рогівки, іррегулярного астигматизму рогівки правого ока зі зниженням гостроти зору на правому оці до 0.2, в сукупності можуть бути розцінені як тяжкі тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_9 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху, зміст яких полягає у наступному:

перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1);

під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1);

у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги (п. 12.2);

у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. (п. 12.4).

Порушення вимог пп. 10.1, 12.1, 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричиненням потерпілій ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

ІІ. СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

2. Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

3. Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю і беззаперечно, жодним чином не оспорює фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається, жалкує про вчинене, просить вибачення у потерпілої, готовий понести передбачену законом відповідальність, просить не позбавляти його волі та надати можливість виправитись без ізоляції від суспільства, а також не позбавляти його права керування транспортними засобами.

ОСОБА_4 показав, що близько 00 год. 18 серпня 2021 року приїхав автомобілем «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до площі, що в центрі смт Летичів Хмельницької області, де поруч з кафе «Дукат» побачив свою знайому ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , з якою не був знайомий раніше. Останній запропонував завезти її додому на що вона добровільно погодилась і присіла на переднє сидіння, пристебнулась і він розпочав рух. Дорожня обстановка була складна, був туман і дощ, дорога слизька, тому їхав зі швидкістю 50-70 км/год., почував себе добре, алкогольних напоїв перед цим не вживав, в автомобілі більше нікого не було. Під час руху запитав ОСОБА_7 точну адресу її місця проживання, однак відволікся від керування і допустив з`їзд на узбіччя та відбулося зіткнення з перешкодою (деревом). Відстань від початку руху і до місця ДТП становить приблизно 1-2 км.

4. Потерпіла ОСОБА_7 показала, що близько 00 год. 10 хв. 18 серпня 2021 року у кафе «Дукат», що на площі в центрі смт Летичів Хмельницької області, пила каву із ОСОБА_10 і до них підійшов незнайомий їй раніше ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, вимагав у неї сісти до нього в автомобіль, однак відмовилась і сказала, що викличе до нього поліцію. Після цього він пішов, а вона пішла додому. Через деякий час обвинувачений її наздогнав, був агресивний, та силоміць посадив її у автомобіль на переднє сидіння, від цього вона дуже перелякалась і була шокована, адже не знає причину такої його поведінки. Після цього ОСОБА_4 розпочав рух, швидкість була великою, однак не знає куди вони їхали, після цього сталось ДТП і вона втратила свідомість, обставин ДТП не пам`ятає.

ОСОБА_4 попросив у неї вибачення, частково відшкодував шкоду, тому вважає, що йому має бути призначене те покарання, яке запропонував прокурор.

5. Згідно рапорту працівника поліції від 18 серпня 2021 року повідомлення про ДТП з потерпілими, яке скоєно о 00 год. 59 хв., надійшло на лінію 103 та встановлено, що близько 00 год. 55 хв. 18 серпня 2021 року по вул. Смолінського в смт Летичів ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки і допустив з`їзд в кювет та зіткнувся з перешкодою (дерево). Потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_11 госпіталізовано до Летичівської ЦРЛ (а.с. 8 т. 2).

6. 18 серпня 2021 року у період з 03 год. 25 хв. по 04 год. 55 хв. проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, про що складено протокол з план-схемою і фототаблицею та встановлено, що транспортний засіб «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташований за межами проїзної частини - на узбіччі вул. Л. Смолінського в смт Летичів, поруч з Т-подібним перехрестям, має місце контактна взаємодія транспортного засобу з деревом. Погодні умови без опадів, асфальтобетонне покриття сухе, проїзна частина в місці ДТП не освітлювалась (а.с. 11-24 т. 2).

7. 18 серпня 2021 року о 06 год. 39 хв. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001553 зареєстровано кримінальне провадження, правова кваліфікація - ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 1-3 т. 2).

8. У період з 06 вересня 2021 року по 25 листопада 2021 року проведена судово-медична експертиза стосовно ОСОБА_7 про що складено висновок експерта №716, а у період з 10 по 15 лютого 2022 року комісійна судово-медична експертиза про що складено висновок експерта №2 (а.с. 142-143, 150-153 т. 2) і у висновках експерта вказано виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи встановлені тілесні ушкодження в сукупності можуть бути розцінені як тяжкі тілесні ушкодження, якщо рубцеві зміни на обличчі будуть визнані такими, що знівечили обличчя. Судово-медичний експерт відповідно до п. 2.1.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6 (далі Правила), не кваліфікує ушкодження обличчя як знівечення, оскільки це поняття не є медичним.

9. У період з 24 вересня 2021 року по 05 листопада 2021 року проведена судово-медична експертиза стосовно ОСОБА_4 і у висновку експерта №782 вказано про виявлені у нього тілесні ушкодження. Експерт також зазначив, що вид описаної травми (кількість і локалізація тілесних ушкоджень, їх ознаки та властивості) в ОСОБА_4 є характерним для водія автомобіля під час ДТП 18 серпня 2021 року (а.с. 180-183 т. 2).

10. 08 жовтня 2021 року у період з 14 год. 13 хв. по 15 год. 02 хв. проведено огляд предмету про що складено протокол та долучено диск згідно якого на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора працівників поліції, які прибули на місце ДТП, яка мала місце 18 серпня 2021 року по проїзній частині вул. Л. Смолінського в смт Летичів, відображено, що за кермом автомобіля чорного кольору, який здійснив зіткнення з перешкодою (дерево), сидить ОСОБА_4 , а на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_4 прийшов до тями і сказав, що він не був за кермом, а через деякий час вийшов з автомобіля з місця водія (а.с. 96-99 т. 2).

11. 14 січня 2022 року складено висновок експерта про проведену інженерно-транспортну експертизу №СЕ-19/123-22/147-ІТ згідно якого виявлені в процесі дослідження несправності робочої гальмової системи та рульового керування автомобіля «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебувають в зоні локалізації аварійних пошкоджень та носять аварійний характер. Ознак, які б свідчили про непрацездатність чи відмову досліджуваних систем до моменту ДТП, не встановлено. Визначити стан вказаних систем до моменту ДТП не видалось за можливе в зв`язку із аварійними пошкодженнями автомобіля (п. 2) (а.с. 112-115 т. 2).

12. 23 лютого 2022 року складено висновок експерта про проведену судову автотехнічну експертизу обставин і механізму ДТП №СЕ-19/123-22/1521-ІТ згідно якого в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , як оператор транспортного засобу, повинен був діяти відповідно до вимог пп. 10.1, 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху (п. 1) (а.с. 204-206 т. 2).

13. Досліджені докази дають суду підстави для наступного висновку.

14. Законодавець у ч. 1 ст. 121 КК України визначає, що умисним тяжким тілесним ушкодженням є умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

15. У п. 2.1.8 Правил вказано, що судово-медичний експерт не кваліфікує ушкодження обличчя як знівечення, оскільки це поняття не є медичним. Він визначає вид ушкодження, його особливості і механізм утворення, встановлює, чи є це ушкодження виправним або невиправним. Під виправністю ушкодження належить розуміти значне зменшення вираженості патологічних змін (рубця, деформації, порушення міміки тощо), з часом чи під дією нехірургічних засобів. Коли ж для усунення необхідне оперативне втручання (косметична операція), то ушкодження обличчя вважається невиправним.

16. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07 лютого 2003 року, визначення наявності знівечення обличчя є компетенцією суду. Встановлювати ж, чи є знівечення обличчя непоправним, необхідно за допомогою судово-медичної експертизи.

17. Верховний Суд у постанові від 29 листопада 2018 року по справі №711/9623/16-к зазначив, що згідно із загальноприйнятими уявленнями про вигляд людини обличчям є передня частина голови людини, яка виражає її зовнішність, індивідуальність, що за допомогою міміки (руху м`язів обличчя) відображає внутрішній душевний стан, настрої, переживання людини. Знівеченим обличчя вважається тоді, коли воно має неприємний, огидливий вигляд, не властивий нормальному людському обличчю.

18. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2019 року по справі №754/1780/17 зазначив, що травма може бути розцінена, як тяжке тілесне ушкодження, якщо її буде визнано такою, що знівечила обличчя, а непоправним знівечення обличчя визнається у тих випадках, коли ушкодження обличчя потерпілого не може бути виправленим.

Непоправне знівечення обличчя може бути результатом: обливання обличчя кип`ятком, кислотою чи іншою речовиною; заподіяння глибоких чи значної кількості мілких шрамів за допомогою гострих предметів; обрізання вух чи носа, тощо. Такі ушкодження надають обличчю вигляд ненормальний, не властивий людському образу і незвичний для сторонніх осіб, неприємний, страхітливий, огидливий та такий, що відштовхує.

При цьому крім фізичної шкоди, такі ушкодження заподіюють потерпілому значну психічну травму, оскільки ця обставина принижує потерпілого, викликає в нього тяжкі душевні переживання, муки.

19. Враховуючи загальноприйнятні уявлення про зовнішній вигляд людини, а також на підставі висновку комісійної судово-медичної експертизи, суд приходить до висновку, що отримані потерпілою ОСОБА_7 в результаті ДТП тілесні ушкодження є такими, що непоправно знівечують обличчя і за цією ознакою відносяться до категорії тяжких.

20. Потерпіла ОСОБА_7 в суді підтвердила, що є непоправне знівечення обличчя, адже повіка ока у неї не закривається й по даний час, залишились рубці, втрачається зір, для усунення ушкоджень на обличчі необхідно провести ряд операцій.

Те, що у потерпілої непоправне знівечення обличчя обвинувачений не заперечує.

21. За цих обставин дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

22. Згідно з ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

23. Виходячи з положень ч. 4 і ч. 5 ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином.

24. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно з п. 1 і п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

25. Органом досудового розслідування та судом не встановлено обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

26. ОСОБА_4 має негативне ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, готовий понести призначене судом покарання, попросив вибачення у потерпілої, повністю і беззаперечно визнає вину, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на «Д» обліку в нарколога і психіатра не перебуває, характеризується позитивно по місцю проживання, тимчасово не працює, одружений, має на утримані малолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня» від 21 вересня 2022 року дружина ОСОБА_13 перебуває в стані вагітності (а.с. 64, 88 т. 1, а.с. 164, 187-191, 194-199, 224 т. 2).

27. Враховуючи фактичні обставини справи, дані про особу ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію потерпілої про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі за ч. 2 ст. 286 КК України ближче до середньої межі санкції, та про можливість його виправлення без відбування покарання, встановивши іспитовий строк ближче до максимальної межі, визначеної у ч. 4 ст. 75 КК України, що буде достатнім для того, щоб в умовах здійснення контролю за поведінкою він довів своє виправлення, з покладенням обов`язків, визначених у п. 1 і п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

28. 25 травня та 07 липня 2022 року Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Хмельницькій області повідомив, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 05 вересня 2012 року видане ОСОБА_4 , вилучене про що вчинено запис 11 листопада 2013 року, вилучене посвідчення не надходило. Інформація щодо звернення ОСОБА_4 для складання теоретичного та практичного іспитів відсутня (а.с. 78, 79-80, 99 т. 1).

Із постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2014 року (справа №678/188/14-п) вбачається, що ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки без вилучення транспортного засобу (а.с. 86 т. 1).

У судовому засіданні ОСОБА_4 стверджував, що після відбуття адміністративного стягнення згідно постанови суду від 13 травня 2014 року повторно отримав посвідчення водія і таке знаходилось у транспортному засобі під час ДТП.

Під час розгляду справи судом було допитано брата обвинуваченого, працівників поліції, які прибули одразу ж на місце ДТП, а також слідчих, які проводили слідчі дії, оглянуто диск про проведений обшук транспортного засобу, водночас доводи ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження, адже в автомобілі було відсутнім його посвідчення водія.

За час розгляду справи судом ОСОБА_4 не надав суду інформації про те коли, ким і за яких обставин було видано йому нове посвідчення водія, тобто не підтвердив, що керуючи автомобілем, внаслідок чого сталося ДТП, він мав визнане державою у встановленому законом порядку право на керування транспортним засобом.

Із зазначеного можна зробити висновок, що після позбавлення ОСОБА_4 права керування транспортними засобами згідно постанови суду від 13 травня 2014 року, обвинувачений у відповідності до вимог п. 20 Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, не складав теоретичний та практичний іспит як підставу для повернення йому посвідчення водія.

Як вже зазначалось, санкція ч. 2 ст. 286 КК України також передбачає додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

У абз. 3 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Сукупність всіх досліджених обставин у справі дає суду підстави для висновку, що до обвинуваченого має бути застосовано вказаний вид покарання, адже в результаті того, що він відволікся від керування транспортним засобом і на перехресті допустив з`їзд на узбіччя та наїзд на дерево, потерпілій спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху та спричинені цим наслідки дають суду підстави вважати, що обвинувачений має бути позбавлений права керування транспортними засобами та після відбуття вказаного додаткового покарання - має повторно скласти теоретичний і практичний іспит в установленому законом порядку.

29. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

30. Суд призначає обвинуваченому основне покарання у вигляді позбавлення волі від відбування якого його звільняє з випробуванням і встановлює іспитовий строк.

Водночас, суд призначає обвинуваченому й додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

За змістом п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року у ч. 1 ст. 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням лише щодо основного покарання, а звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

Отже, звільнення обвинуваченого від відбування призначеного судом додаткового покарання за ч. 1 ст. 75 КК України не допускається.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

31. ОСОБА_7 подала суду позовну заяву і просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь матеріальну та моральну шкоду, заподіяну внаслідок кримінального правопорушення (а.с. 27-48 т. 1).

У судовому засіданні ОСОБА_7 неодноразово уточнювала заявлені позовні вимоги і остаточно просила стягнути з ОСОБА_4 130000,00 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково на суму 50000,00 грн.

32. Вирішуючи цивільний позов потерпілої суд враховує наступне.

33. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1). Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (ч. 2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абз. 2 ч. 3).

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

34. Судом встановлено, що в результаті ДТП потерпіла отримала легкі, середнього ступеня тяжкості і тяжкі тілесні ушкодження.

Серед отриманих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень є такі, що непоправно знівечують обличчя, для їх усунення потерпіла має бути оперована.

Внаслідок ДТП потерпіла перенесла сильний фізичний біль та емоційний стрес, тривалий час лікувалась, відчуває наслідки ДТП й по даний час, адже повіка ока так і не закривається, наявні рубці, відбулися вимушені негативні зміни у її житті, вона втратила душевний спокій, перебуває в стані депресії, порушився сон, відчуває тривогу, тощо.

Враховуючи характер, тривалість та глибину заподіяних моральних страждань, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди має становити 130000,00 грн.

35. Питання про речові докази суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України (а.с. 25, 26, 38-39, 40-41, 100, 127, 128 т. 2).

36. Суд вважає, що накладений під час досудового розслідування арешт на транспортний засіб необхідно скасувати (а.с. 45, 47 т. 2).

37. У даному кримінальному провадженні суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта (а.с. 111, 119, 203 т. 2).

38. Під час досудового розслідування та судового розгляду до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого припинився (а.с. 65-66, 73-74 т. 1, а.с. 227 т. 2).

Суд вважає, що до набрання вироком законної сили немає необхідності обирати обвинуваченому запобіжний захід.

39. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-100, 107-108, 110, 337, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю два роки шість місяців.

На ОСОБА_4 , як особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, покласти обов`язки, передбачені п. 1 і п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 130000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень).

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2021 року арешт на автомобіль «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Речові докази:

зразки змивів з внутрішньої ручки замка дверей водійської двері автомобіля, з внутрішньої ручки відкриття дверей водійської двері, керма, ручки коробки передач, вилучену частину лобового скла автомобіля із слідами бурого кольору у місці навпроти водія, які постановою слідчого від 18 серпня 2021 року визнано речовими доказами знищити;

автомобіль «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який постановою слідчого від 18 серпня 2021 року визнано речовим доказом і передано на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Курчатова, 120Д, м. Хмельницький) повернути власнику ОСОБА_13 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 );

оптичний носій інформації CD-R диск «hp» об`ємом 700 МВ із вилученими відеозаписами «РІСТ0001» та «РІСТ0002», який поміщено до паперового конверта, опечатано, та який зберігається в матеріалах справи залишити при справі;

паперовий конверт, який опечатано печаткою «ДЛЯ ПАКЕТІВ №19/123 ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ НДЕКЦ МВС УКРАЇНИ» з пояснювальним написом (Хмельницький НДЕКЦ Висновок експерта №СЕ-19/123-22/688-БД к/п №0001553 залишки марлевих тампонів, контроля марлі та частина скла у первинних упакуваннях), який передано в кімнату зберігання речових доказів Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області знищити.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта на загальну суму 2698,89 грн. (дві тисячі шістсот дев`яносто вісім гривень вісімдесят дев`ять копійок), зокрема:

висновок експерта (інженерно-транспортна експертиза) №СЕ-19/123-22/147-ІТ від 14 січня 2022 року 1372,96 грн.;

висновок експерта (судова імунологічна експертиза) №СЕ-19/123-22/688-БД від 17 лютого 2022 року 467,83 грн.;

висновок експерта (інженерно-транспортна експертиза) №СЕ-19/123-22/1521-ІТ від 23 лютого 2022 року 858,10 грн.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1