Справа №463/7053/22
Провадження №1-кс/463/5416/22
У Х В А Л А
20 жовтня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №00000309 від 05.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчої слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №00000309 від 05.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України, просив скасувати зазначену постанову з мотивів та підстав викладених у скарзі.
Скаргу мотивує тим, що слідчим відділом Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження. Так постановою слідчої слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 31.05.2022 закрито кримінальне провадження №00000309 від 05.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України, за фактом вчинення неправомірних дій службовими особами Управлінння соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації. Вважає вказану постанову незакнною. Окрім цього вказана скарга була доповнена, відповідно до чого просив зобовязати вчинити дію керуючись ст.307 КПК України, а сааме провести слідчі дії відповідно до вимог КПК України, призначити експертизу з метою встановлення сум завданої матеріальної шкоди, а також інші слідчі та процесуальні дії для досягнення мети досудового розслідуванння та направити кримінальне провадження для продовження досудового розслідування.

В судовому засідані ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав наведених у ній, просив скаргу задовольнити з підстав наведених у ній.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, скерував до суду постанову прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_5 про скасування постанови про закриття кримінального провадження №00000309 від 31.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України.
У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Дослідивши матеріали скарги та оглянувши постанову прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_5 про скасування постанови про закриття кримінального провадження №00000309 від 05.04.2022.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчої слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 перебувало кримінального провадження №00000309 від 05.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України.
Постановою слідчої слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 31.05.2022 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Як вбачається із долученої постанови прокурора, така скасована ним 11.10.2022 відповідно п.7 ч.2 ст.36 КПК України.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи наведене, постанова слідчої слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 скасована, відповідно у суду відсутні підстави для її скасування.

Разом з тим, оскільки відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вимог скарги в частині призначення експертизи з метою встановлення сум завданої матеріальної шкоди, а також інші слідчі та процесуальні дії для досягнення мети досудового розслідуванння та направити кримінальне провадження для продовження досудового розслідування, а вирішення таких питань належить до компетенції саме слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а тому у цій частині скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.
Повний текст ухвали складено та підписано 21.10.2022.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1