Справа № 473/826/22
Номер провадження 1-в/473/91/2022
УХВАЛА
Іменем України
"11" травня 2022 р. місто Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засіданьОСОБА_2 ,
прокурор ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Сніжкове, Світловодського району, Кіровоградської області, громадянин України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засуджений 23.11.2017 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.115 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі; на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 02.01.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.11.2018 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 31.01.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

засуджений ОСОБА_4 , який відбуває в ВК №72, звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яку просив задовольнити.

В судове засідання засуджений не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи через адміністрацію ВК №72.
Представник ДУ «Вознесенська ВК (№72)» в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про слухання справи без його участі у зв`язку із зайнятістю по роботі. Вказав, що заперечує проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.
Із врахуванням позицій учасників процесу та положень ч.5 ст.539 КПК України судовий розгляд відбувся у відсутності засудженого та представника.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, оскільки засуджений мав велику кількість стягнень за зберігання та вживання заборонених речей, які хоч і погашені, проте не свідчать про виправлення засудженого.
Дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом було встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 23.11.2017 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.115 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі; на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 02.01.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.11.2018 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 31.01.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно із характеристикою, наданою адміністрацією установи відбування покарання, початок строку відбуття покарання засудженим ОСОБА_4 02.01.2017 року, закінчення строку відбуття покарання 17.07.2023 року.
В характеристиці вказано, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.01.2017 року. Під час тримання у СІЗО №14 м.Кіровограда допустив 1 порушення вимог режиму утримання, мав 1 стягнення, заохочень не мав.
З 03.03.2018 року ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)». За період відбування покарання характеризується посередньо. Має 13 стягнень та 3 заохочення.
Загалом за весь період відбування покарання засуджений має 14 стягнень та 3 заохочення.
За час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином: тільки під контролем адміністрації установи дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи.
Працевлаштований пекарем в пекарні установи згідно договору цивільно-правового характеру №41 від 08.06.2021 року. Засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання розумної ініціативи для участі у суспільно - корисному житті відділення не приймає та не вбачає в цьому необхідності. У відділенні веде пасивний та пристосовницький спосіб життя. Потребує постійного контролю з боку персоналу установи.
Участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі не приймає.
Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті і порядку, санітарно-гігієнічних норм дотримується під контролем адміністрації установи.
23.03.2021 року ОСОБА_4 розглядався на комісії відповідно до ст.81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення. Рішенням комісії було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений не став на шлях виправлення. Після розгляду комісією у порядку ст.81 КК України засуджений ОСОБА_4 мав 2 заохочення та 2 стягнення, які є погашеними у встановленому законом порядку.
За характером загалом спокійний та врівноважений, у відношенні до засуджених загалом не конфліктний, підтримує стосунки з обмеженим колом засуджених. Зв`язок з рідними на низькому рівні.
Вирішуючи клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення, суд враховує що згідно із ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше ѕ строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Стаття 6 КВК України визначає, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Таким чином, висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися не лише на наявності умов, визначених ст.81 КК України, а й на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого та свідчать не тільки про відбуття відповідного строку покарання, який дає підстави для умовно-дострокового звільнення від його відбування, а й вказують саме на виправлення засудженого.
Як вбачається із матеріалів особової справи та матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_4 працевлаштований пекарем в пекарні установи, має три заохочення за підсумками роботи. Але протягом строку відбування покарання ОСОБА_4 мав велику кількість, а саме 14 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. Участі в програмах виховного впливу та соціально-корисному житті відділення засуджений не приймає. Потребує простійного контролю з боку персоналу установи та схильний до вживання спиртного. Хоча раніше і не був судимим, проте відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину.
Таким чином, дані про особу засудженого ОСОБА_4 за весь період відбування ним покарання, зокрема велика кількість стягнень, які були застосовані стосовно нього протягом строку відбуття покарання, не свідчать про доведення його виправлення та про наявність визначених ст.81 КК України підстав для застосування умовно-дострокового звільнення.
Керуючись ст.81 КК України, ст.537, ст.539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.
Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1