Справа № 362/633/22
Провадження № 1-кп/362/387/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2022 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000061 від 28.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванків, Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, котрий має середню освіту, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:
У підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 на підставі наказу від 01.09.2010 вступив до навчального закладу «Васильківський професійний ліцей» Київської обласної ради, де навчався до 08.06.2013, та на підставі наказу від 31.05.2013 отримав диплом за професією електрозварник ручного зварювання, водій категорії «В», «С».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захист дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Згідно наказу №42-к від 07.06.2013 навчального закладу «Васильківський професійний ліцей» Київської обласної ради групі осіб, у тому числі ОСОБА_4 , вказано надати одноразову грошову допомогу при працевлаштуванні у розмірі шести прожиткових мінімумів, що становить 6882 грн.

На початку червня 2013, більш точний час та місце не встановлено, у ОСОБА_4 , який достеменно знав про вищевказаний наказ, виник умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу з метою заволодіння шляхом обману чужим майном, а саме бюджетними коштами вигляді одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів, тобто 6882 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у червні 2013 у невстановленому місці отримав від невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, підробленому довідку про його працевлаштування у ТОВ СПМК-8», на посаді електрозварника, де він на будь-якій посаді ні за договором, ні за контрактом не працював.

01.07.2013 ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном,усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання,перебуваючи у приміщенні навчального закладу «Васильківський професійний ліцей» за адресою : Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 39, звернувся до директора цього закладу із заявою про виплату одноразової грошової допомоги при працевлаштування, до якої додав підроблену довідку про працевлаштування у ТОВ СПМК-8» на посаду електрозварника, чим вчинив використання завідомо підробленого документа.

Після чого, на власний вкладний рахунок АТ «ОщадБанк» ОСОБА_4 від навчального закладу «Васильківський професійний ліцей» зарахована одноразова грошова допомога в сумі 6882,00 грн., яку він отримав 14.05.2014 у приміщенні АТ «ОщадБанк» за адресою6 Київська область, м. Васильків, вул.. Декабристів, 41-б, заволодівши таким чином чужим майном бюджетними кошами у сумі 6882,00грн, чим вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, подав письмову заяву з цього приводу, пояснивши, що не заперечує фактичні обставини кримінальних правопорушень, що викладені в обвинувальному акті та їх кваліфікацію. Розуміє підстави та наслідки закриття провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України, просить задовольнити клопотання, врахувати, що ним повністю добровільно відшкодовано завдану шкоду.

Прокурор підтримав заявлене клопотання.

Представник потерпілого подав до суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд без його участі, у всіх питаннях покладається на думку суду, не заперечує проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши надані сторонами матеріали, приходить до наступних висновків.

Оскільки вказане клопотання заявлене до початку судового розгляду, тому суд не перевіряє фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України шляхом дослідження доказів, а лише може перевірити наявність підстав для застосування ст. 49 КК України і вирішити питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого до початку судового розгляду без дослідження доказів.

Згідно правових висновків, що містяться у постановах Верховного Суду №463/5277/16-к від 20.03.2018, №644/7193/17 від 16.08.2021 та ін., положеннями ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин, тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК України. Зокрема, ч. 2 ст. 285 КПК України зобов`язує суд роз`яснити особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, право на таке звільнення. А на підставі ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Відсутність же клопотання сторін про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України, позбавляє суд можливості самостійно ініціювати вирішення відповідного питання.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до ст.ст. 12 КК України, відносяться до кримінальних проступків, за які передбачено покарання у виді обмеження волі.

Згідно обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження, а також позиції сторони обвинувачння, у провадженні відсутні обставини, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України (особа після 01.07.2013 та 14.05.2014 не вчиняла нових злочинів та не ухилялася від досудового розслідування або суду), і на підставі ч. 3 ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України не переривався, оскільки особою 14.05.2014 скоєно кримінальний проступок, а не злочин (ч. 1 ст. 190 КК України).

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений 01.07.2013 та 14.05.2014 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України, що відносяться до кримінальних проступків, і на момент судового розгляду - 31.05.2022, минуло більше ніж три роки, а також відсутність, обставин, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання захисника обвинуваченого необхідно задовольнити, звільнити особу від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України, а кримінальне провадження - закрити.

Судові витрати та речові докази у провадженні відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285, 288 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000061 від 28.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1