ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/157/22 Справа № 208/2887/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

11 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року, у кримінальному провадженні № 0000802, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_8
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
14 березня 2022 року обвинувачений ОСОБА_5 надав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року, посилаючись на те, що до 07 лютого 2022 року він ознайомлювався з матеріалами справи для подання апеляційної скарги.

Заслухавши сторони кримінального провадження, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити клопотання про поновлення строку, прокурора та потерпілого і його представника, які заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За вимогами ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
За змістом ч. 2 ст. 113, ст. 116 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із аналізу наведених норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
За матеріалами кримінального провадження, оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_5 , ухвалений судом першої інстанції 09 квітня 2020 року за участі обвинуваченого та захисників - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Копію вироку ОСОБА_5 отримав 16 квітня 2020 року, згідно його розписки (т. 4 а.с. 64).
Таким чином, отримавши повний текст вказаного рішення, засуджений знав про порядок набрання судовим рішенням законної сили та строк на його оскарження до суду апеляційної інстанції, оскільки про це зазначено в його резолютивній частині.
Однак, апеляційної скарги у визначений законом строк на апеляційне оскарження, що у даному випадку, враховуючи вихідні дні, останнім днем надання апеляції є 11 квітня 2020 року, ні обвинувачений ні його захисники не подавали.
Посилання обвинуваченого на ознайомлення ним з матеріалами справи до 07 лютого 2022 року, як на поважну причину пропуску ним установленого законом строку на апеляційне оскарження не є прийнятним з огляду на таке.
Так, відповідно до матеріалів справи, дійсно після ухвалення вироку тільки 27 квітня 2020 року, обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи.
Однак, згідно наявних в матеріалах справи розписок, обвинувачений ОСОБА_5 почав ознайомлення з матеріалами справи з 20.05.2020 року і закінчив відповідно останньої його розписки 07 лютого 2022 року.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що за цей досить значний період часу обвинувачений був доставлений до суду першої інстанції за офіційними викликами 20 разів для ознайомлення з матеріалами справи і згідно його розписок за один день кожного разу, обвинувачений фіксував ознайомлення не більше 10 аркушів справи, а то і декілька днів кожного дня ознайомлювався тільки з 5 аркушами справи, що свідчить про зловживання обвинуваченим своїми правами і умисно затягування ним цього часу ознайомлення з досить невеликим об`ємом матеріалів справи, тобто близько двох років, які не можна оцінювати як розумні строки, а тому колегія суддів вважає таку поведінку обвинуваченого, як таку яка не була направлена на його інтерес фактичного ознайомлення з матеріалами справи з метою надання ним апеляції, а тому і умисне ним зловживання своїми правами і затягування розумних строків ознайомлення з матеріалами справи не можуть бути такими непереборними обставинами чи перешкодами, які є поважними причинами для поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку.
Окрім того, колегія суддів також зважає на той факт, що як зазначено вище, копію вироку обвинувачений отримав, мав захисників, а тому відповідно мав достатній рівень кваліфікованої правової допомоги, що виключає його необізнаність чи неможливість надання апеляційної скарги в строк визначений законом.
Колегія суддів також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, у рішеннях у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) та у справі Устименко проти України (заява № 32053/13, п. 47, остаточне від 29 січня 2016 року), Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.
З огляду на викладене, клопотання обвинуваченого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку не містить будь-яких переконливих, об`єктивних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про наявність поважних причин, що перешкодили останньому вчасно звернутися з апеляційною скаргою, та які б виправдовували причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, а тому колегія суддів не знаходить підстав для поновлення строку обвинуваченому ОСОБА_5 на апеляційне оскарження вироку з мотивів, наведених ним в клопотанні.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Виходячи з вказаних положень кримінального процесуального закону, а також встановлених обставин, колегія суддів вважає, що в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку обвинуваченому слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст.ст. 399, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку, залишити без задоволення.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати обвинуваченому ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4