Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

17 березня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 28 липня 2021 року, якою застосовано до засудженого ОСОБА_6 захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 28 липня 2021 року задоволено подання начальника державної установи (далі - ДУ) "Катеринівська ВК №46" та застосовано до засудженого ОСОБА_6 захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу вказанлї ДУ строком на два місяці.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні подання у зв`язку із пропуском строку застосування стягнення.
На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що переведення до приміщення камерного типу є найсуворішим видом заходів стягнення, який може бути застосований до засуджених у виключних випадках. Водночас захисник вказав, що у судовому засіданні не знайшло підтвердження належними і допустимим доказами перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, не було надано доказів протиправної поведінки засудженим.
Зокрема, на відеозапису, який переглядався місцевим судом, не зафіксовано різкі координації рухів ОСОБА_6 чи його спотворена мова, його поведінка була адекватною та пристойною. Також засуджений погоджувався на проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі, оскільки не довіряв результатам алкотестера.
Захисник покликався на те, що адміністрацією установи не проводились додаткові перевірки стосовно ОСОБА_6 , тобто саме з 16 червня 2021 року розпочався перебіг 10 діб, протягом якого можна було застосувати до нього дане стягнення, а тому у задоволенні подання слід було відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2018 року, яким він був засуджений за ч.3 ст.185, ст.395, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до п.13-2 ч.1 ст.537 та п 2 ч. 2 ст.539 КПК питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

За даними наданої суду довідки про наявність стягнень та заохочень від 25 червня 2021 року, засуджений ОСОБА_6 протягом часу відбування покарання заохочень не мав, одночасно на нього було накладено 24 дисциплінарних стягнення за порушення режиму відбування покарання, які не є погашеними або знятими у встановленому законом порядку (в тому числі: догани, суворі догани, поміщення до ДІЗО).

Розглядаючи вказане подання, місцевий суд з належною повнотою дослідив усі обставини судового провадження, зокрема дослідив наявні письмові докази, переглянув відеозапис, на якому зафіксовано зазначену подію, а також допитав у якості свідка чергового фельдшера медичної частини ДУ «Катеринівська ВК-46». Зокрема дані рапорту старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 від 16 червня 2021 року, висновку службової перевірки за фактом порушення засудженим встановленого порядку відбування покарання від 24 червня 2021 року та витягу з протоколу засідання дисциплінарної комісії з розгляду питань про доцільність застосування заходів стягнення до осіб, які відбувають покарання в установі №73 від 01 липня 2021 року дали підстави для висновку, що засуджений ОСОБА_6 дійсно 16 червня 2021 року порушив вимоги абз.2 ч.3, абз.8 ч.4 ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу України, якими визначено, що засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; засудженим забороняється вживати спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби - оскільки перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовлявся в категоричній формі виконувати законні вимоги працівників установи.

Відповідно до акту освідування на предмет вживання рідини, що містить алкоголь від 16 червня 2021 року комісією установи, до складу якої входить черговий фельдшер ОСОБА_8 , встановлено, що вказаного числа о 17 год. 15 хв. засуджений ОСОБА_6 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено по об`єктивним ознакам: різкій координації рухів, спотвореній мові, наявному запаху алкоголю, оскільки від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера останній відмовився.

З наданих при допиті у суді першої інстанці показань чергового фельдшера медичної частини ДУ «Катеринівська ВК-46» вбачається, що при обстеженні ОСОБА_6 , у нього були виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю, порушення координації рухів, зміна забарвлення обличчя, спотворення мови. При цьому, ОСОБА_6 категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу.

Показання свідка підтвердились і переглянутим судом відеозаписом із зафіксованими подіями.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що наявні докази підтверджують факт перебування засудженого ОСОБА_9 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а також його відмову від законної вимоги працівників установи щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Доказів, які б спростовували встановлені місцевим судом обставини, під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Крім того, колегія суддів вважає доводи сторони захисту щодо пропуску строку накладення даного виду стягнення, такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки, у відповідності до ч.3 ст.134 КВК України, якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то стягнення на особу може бути накладене з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Зважаючи на вказане колегія суддів приходить висновку, що вказана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог сторони захисту не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 28 липня 2021 року, якою застосовано до засудженого ОСОБА_6 захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала остаточна, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3