Справа № 526/506/22
Провадження № 1-кп/526/141/2022

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000054 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснознаменка Миргородського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта вища, одруженого, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в :

17.04.2022 близько 21 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_5 , яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом наніс останній один удар кулаком правої руки в область обличчя та один удар у лівий бік шиї.

Після цього, ОСОБА_4 , не припиняючи свої протиправні дії кулаком правої руки, наніс ОСОБА_5 один удар по правій кисті останньої.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 43 від 19.04.2022, отримала тілесні ушкодження, які розділено на 3 групи: 1) гематома обох повік лівого ока з переходом на щічну, виличну ділянки, скроневу та лобну ділянки, гематома тильної поверхні правої кисті з переходом на проксимальну фалангу 1-го пальця, які як у своїй сукупності так і кожне окремо, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; 2) синець переднє-бокової поверхні верхньої третини шиї зліва, синець передньо-бокової поверхні середньої третини шиї зліва, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; 3) садно тильної поверхні правої кисті, яке кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України, як нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно угоди, підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання підозрюваному за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 120 годин громадських робіт.

Підставами для обрання такої міри покарання, як зазначено в угоді, є визнання своєї винуватості підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, позитивна характеристика за місцем проживання, вчинення ним кримінального правопорушення невеликої тяжкості, а також примирення з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала угоду про примирення, укладену з підозрюваним, та просила її затвердити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та підтвердив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити та призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.

Суд вважає, що угода про примирення, укладена між потерпілою та підозрюваним, підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України - угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною третьою ст. 469 цього Кодексу передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнає свою винуватість, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання, за обов`язкової участі сторін угоди.

При цьому судом встановлено, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 також цілком розуміє те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також має права визначені пунктом першим ч. 5 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема підозрюваного та потерпілу, які пояснили, що укладення угоди з їх сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваному роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 21 квітня 2022 року, між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

На підставі угоди про примирення, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1