ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/468/22 Справа № 199/2/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001022 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року було повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001022 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що обвинувачення, висунуте ОСОБА_8 , є неконкретизованим, а обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Суд першої інстанції зазначив, що вказаний обвинувальний акт вже був повернутий прокурору ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.02.2021 року, яка була залишена без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.03.2021 року, проте фактично недоліки, зазначені у вказаних ухвалах, прокурором усунуті не були.
Суд першої інстанції також зазначив, що вказаний обвинувальний акт був затверджений 16.06.2020 року, при цьому, відомості про злочин були внесені до ЄРДР 28.12.2020 року, а обвинувальний акт направлений до суду першої інстанції 23.06.2021 року.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що дії ОСОБА_8 були кваліфіковані прокурором за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
При цьому, у фактичному викладі обставин кримінального правопорушення та у пред`явленому обвинуваченні відсутні посилання на вибухові пристрої, які були незаконно придбані, збережені ОСОБА_8 , та які він міг носити.
Суд першої інстанції зазначив, що суд не може брати на себе ініціативу доповнювати, уточнювати чи конкретизувати викладені в обвинувальному акті відомості, тому зробив висновок про необхідність повернення прокурору обвинувального акту.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу від 11 листопада 2021 року, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що вказана ухвала є необгрунтованою, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, тому, на думку прокурора, вказана ухвала підлягає скасуванню.
В доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначив, що предметом судового розгляду у підготовчому судовому засіданні міг бути тільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001022, складений прокурором 16.06.2021 року, і лише тільки невідповідність цього обвинувального акту вимогам КПК України, могла стати підставою для його повернення прокурору.
Прокурор вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, оскільки зробив висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України за результатами дослідження процесуальних документів та судових рішень, які не долучались до матеріалів обвинувального акту і предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні бути не могли.
Прокурор також зазначив, що судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги, що в обвинувальному акті від 16.06.2021 року виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, викладено в іншій редакції, ніж в обвинувальному акті від 30.12.2020 року.
Прокурор також зазначив, що безпідставним є висновок суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті взагалі відсутні посилання про те, що злочин було вчинено саме на території Амур- Нижньодніпровського району міста Дніпро, і це не дає змоги перевірити підсудність розгляду даного провадження судом, і такий висновок спростовується відомостями про особистий обшук ОСОБА_8 та обшук автомобіля, які відбувались біля будинку АДРЕСА_1 , що перебуває у межах територіальної юрисдикції Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.
Прокурор зазначив, що незаконне поводження із вибуховими пристроями, зокрема їх незаконне носіння, зберігання та придбання ОСОБА_8 - встановлено досудовим розслідуванням. Так, уніфікований запал ручної гранати модернізованого типу УЗРГМ-2, виявлений та вилучений 25.04.2020 року об 11.00 годині під час особистого обшуку ОСОБА_8 , біля будинку АДРЕСА_1 , про що зазначено як у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 30.12.2020 року, так і при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті від 16.06.2021, і за висновками експерта № 19/104-11/1/119 від 25.04.2020 та № 19/104-11/1/138 від 26.05.2020, що містяться в матеріалах досудового розслідування (Т. 1 а. с. 127-131 та Т. 1 а. с. 236-243) відноситься саме до категорії вибухових пристроїв. Посилання на ці висновки експерта є і в реєстрі матеріалів досудового розслідування (пункти 3 та 12 розділу І Реєстру).

Прокурор наголосив, що суд першої інстанції, в підготовчому судовому засіданні, без з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами надав оцінку відповідності фактичних обставин справи кримінально-правовій кваліфікації дій обвинуваченої особи, чим, на думку прокурора, вийшов за межі своїх повноважень у підготовчому судовому засіданні, а також порушив принцип безпосередності дослідження судом показань, речей, документів.

Прокурор також зазначив, що відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, яка встановлює вимоги до обвинувального акту, прокурором чітко зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність, із зазначенням відповідної норми та частини цієї норми, а саме ч. 1 ст. 263 КК України, та із зазначенням відповідної правової кваліфікації.

Прокурор також наголосив, що зазначення прокурором 2020-го року, як року складання обвинувального акту, є очевидною опискою, що не є підставою для повернення прокурору обвинувального акту.

Прокурор вважає, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повністю відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
У підготовчому судовому засіданні, відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, лише за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.
Вказаною нормою законодавець встановив вимоги до змісту обвинувального акта та підстави для повернення його судом першої інстанції прокурору.
Його повернення передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вказаною нормою передбачено вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року № 5-238кс16, чітко визначено, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону органом досудового розслідування були дотримані.
Як вбачається з обвинувального акту, вибухові речовини та вогнепальну зброю було виявлено та вилучено у ОСОБА_8 під час його особистого обшуку та обшуку автомобіля, який перебував у його користуванні, біля будинку АДРЕСА_1 , що спростовує висновок суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті взагалі відсутні посилання про те, що злочин було вчинено саме на території Амур- Нижньодніпровського району міста Дніпро.
Колегія суддів також зазначає, що незаконне поводження із вибуховими пристроями, зокрема їх незаконне носіння, зберігання та придбання ОСОБА_8 - встановлено досудовим розслідуванням.
Як вбачається з обвинувального акту, уніфікований запал ручної гранати модернізованого типу УЗРГМ-2, був виявлений та вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_8 , про що зазначено при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті від 16.06.2021.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо того, що суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні, без з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, надав оцінку відповідності фактичних обставин справи кримінально-правовій кваліфікації дій обвинуваченої особи, чим вийшов за межі своїх повноважень у підготовчому судовому засіданні.
Колегія суддів також вважає, що зазначення прокурором 2020-го року, як року складання обвинувального акту, є очевидною опискою, і зазначені судом першої інстанції недоліки не є перешкодою для призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001022 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001022 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3