ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/490/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 проводячи судовий розгляд кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за 0003655 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинення злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 307, ч.2,3 ст. 311, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 313 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 307, ч.5 ст.27,ч.3 ст. 313 КК України;
за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні 11.08.2022 року судом у поядку ст.331 КПК України поставлено на обговорення питання, щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, та зазначив, що більш м`які запобіжні заходи не будуть ефективними і не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Захисники заперечили проти застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши про недоведеність прокурором ризиків на які він посилається та висловили думку про можливість застосування до обвинувачених запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, звернувши увагу суду на міцні соціальні зв`язки останніх.
Захисник ОСОБА_7 просив змінити запобіжний захід ОСОБА_4 на інший не пов"язаний із позбавленням волі.
Захисник ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід ОСОБА_3 на домашній арешт та вказав на те, що ОСОБА_3 у разі зміни їй запобіжного заходу може проживати за адресою: АДРЕСА_4 долучивши до матеріалів справи відповідні документи.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали своїх захисників, крім цього обвинувачений ОСОБА_4 зазначив що у разі зміни застосованого до нього запобіжного заходу, він має намір вступити до лав Збройник Сил України.
Розлядаючи питання яке обговорювалося суд виходить із наступного.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинувачених, враховує обгрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих їм злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України є злочинами нетяжкими, тяжкими та особливо тяжкими, за формою вини є умисними, при доведенні провини за які обвинуваченим загрожує покарання від 5 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Також суд враховує інформацію про особу обвинувачених, їхній вік, стан здоров`я, сімейний стан, характеристики, відсутність офіційного працевлаштування, попередні судимості.
Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, українець, громадян України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не працює, раніше не судимий.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є тяжкість злочинів які інкримінуються обвинуваченим та міра покарання, яка їм загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченим злочинів, відсутність працевлаштування, а відповідно і джерела доходів, інформація про обвинувачених, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, впливу на свідків та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Реальним на даний момент є ризик переховування від суду, оскільки розуміючи яке покарання їм загрожує у разі доведення вини, обвинувачені з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть переховуватися від суду, що унеможливить встановлення істинни у кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.
Також продовжує існувати і ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, які на даний момент не допитані в суді, на яких обвинувачені можуть незаконно впливати, враховуючи те, що у відповідності до ст.23 КПК Україним, суд може обгрунтовувати свої процесуальні рішення лише показаннями отримани безпосередньо в судовому засіданні.
Окрім цього, враховуючи характеристики ОСОБА_3 і ОСОБА_8 та відсутність постійного заробітку, а відповідно і джерел для існування, останні можуть продовжити злочинну діяльність.
Окремо суд враховує те, що злочини у яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносяться до тої категорії правопорушень які у відповідності до Конвенції ООН про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин при масштабах і тенденції зоростання незаконного виробництва, попиту і обігу нарокотичних засобів і психотропних речовин, становлять особливу загрозу для здоров`я і добробуту людей і справляють негативний вплив на економічні, культурні й політичні основи суспільства.
Разом із тим, судом не здобуто інформації про міцні соціальні зв`язки обвинувачених, які би переважили вищезазначені ризики та могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку обвинувачених.
Також судом не здобуто інформації, яка би категорично виключала можливість перебування обвинувачених під вартою.
Окрім цього, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.
Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів, тому суд вважає за необхідне визначити заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків передбачених КПК України у розмірі 99 240 грн.

Клопотань в порядку передбаченому ст.616 КПК України прокурором не заявлено.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-206 КПК України, -
У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 09.10.2022 року включно. Визначити заставу достатню для виконання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язків передбачених КПК України у розмірі 99 240 гривень для кожного. У разі внесення застави звільнити ОСОБА_3 та/або ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати їх з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду. Роз`яснити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та застоводавцям, що у разі невиконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, застава буде звернена в дохід держави. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: