Справа №523/3751/22
Провадження №1-кп/523/1160/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

19 квітня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
в ході розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду (у тому числі в режимі відеоконференції) обвинувального акта від 28.03.2022 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0000228, внесеному до ЄРДР 22.02.2022 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новогригорівське Високопільського району Херсонської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно неодруженого та непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без фактичного місця проживання, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси 30.03.2022 року із Суворовської окружної прокуратури м.Одеси надійшли означені матеріали підготовчого провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, які за протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду того ж дня передані для розгляду судді ОСОБА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.315 КК України звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд ще не розпочатий, строк тримання обвинуваченого під вартою спливає, а ризики, які існували в ході досудового розслідування й передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення), не відпали.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши заперечення захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді від 24.02.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.04.2022 року.
Частиною 3 ст.315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.
З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за кваліфікуючими ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), за яке законом визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, зі слів - будь-якими хронічними чи психічними захворюваннями не страждає, забезпечений місцем реєстрації в Миколаївській області, але останній місцем реєстрації та проживання на території Одеського регіону не забезпечений, офіційно неодружений та непрацевлаштований, суспільно-корисною працею на час затримання не займався, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину проти власності та в провадженні Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться інше кримінальне провадження за обвинуваченням, зокрема, вказаної особи у вчиненні кримінально-протиправного діяння корисливої спрямованості (ч.2 ст.185 КК України).
Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до семи років, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків в умовах запровадженого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №67/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, воєнного стану на території України з 24.02.2022 року, який продовжено до 24.04.2022 року, та запобігти означеним ризикам.
Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо застосування до останнього не пов`язаного з триманням під вартою запобіжного заходу, суд вважає їх безпідставними і необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованим вказаному обвинуваченому кримінальним правопорушенням та тяжкістю висунутого йому обвинувачення, а ураховуючи запровадження воєнного стану та збройну агресію в України, що обумовлює залучення додаткових сил правоохоронних органів на забезпечення громадського порядку та безпеки населення, суд вважає, що у даному випадку станом на теперішній час суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права до поваги вказаного обвинуваченого на його свободу.
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його характер, суспільну небезпечність і наслідки, зважаючи на характеризуючі особу обвинуваченого дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Одночасно, визначені у розглядуваному клопотанні прокурором ОСОБА_3 доводи щодо неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, - судом до уваги не приймається, адже за ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, визначених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.
До того ж, за ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерела права.
Відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.63 рішення у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року), при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у найбільш тяжких справах та при спробі обвинуваченого зникти, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.
З урахуванням сукупності викладеного та ураховуючи положення ч.3 ст.183, ч.4 ст.182 КПК України, з огляду на наведені вище обставини та приймаючи до уваги майновий стан обвинуваченого ОСОБА_5 , на наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне одночасно визначити вказаній особі альтернативний вид запобіжного заходу - заставу в цьому кримінальному провадженні, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що визначено абзацом 2 ч.5 ст.182 означеного Кодексу.
Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 194, 315, 369-372, Главою 18 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 15.06.2022 року.
Відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, - у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомити прокурора, суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з м.Одеси без дозволу прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 15.06.2022 року.
Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.
На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала в частині застосування запобіжного заходу набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1