Провадження № 1-кп/522/570/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006827 від 28 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приморським райсудом м. Одеси розглядається кримінальна справа, яка надійшла з обвинувальним актом із Одеської місцевої прокуратури № 3 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні, суд поставив на обговорення питання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, так як існують ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачена може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який.

Прокурор підтримав ініціативу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , посилаючись на те, що підсудна вчинила тяжкий та особливо тяжкий злочини, стан її здоров`я не перешкоджає їй перебувати у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченої від суду.

Метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому провадженні.

Захисник обвинуваченої заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку прокурора, захисника та у зв`язку з введення військового стану та не доставкою обвинуваченої до суду, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи положення ст.ст. 7, 9 КПК України, суд вважає за необхідне, при розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, керуватись Конституцією України та загальними нормами кримінального процесуального закону, які регламентують питання щодо застосування запобіжних заходів на стадії судового провадження, зокрема ст. 29 Конституції України, а також ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178. 181, 183, 199, 331 КПК України.

Суд приймає до уваги положення ст. 29 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати обставини, які свідчать про те, що: заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою: наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 є те, що вона обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, стан її здоров`я не перешкоджає її перебуванню у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченої від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачена може не виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не відпав і не зменшився ризик переховування обвинуваченої від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченій в разі визнання її винуватою.

Ризик впливу на свідків та потерпілих підтверджується тим, що обвинувачена перед загрозою суворого покарання можуть вчинити дії, спрямовані на залякування потерпілих та свідків, з метою спотворення їх показань в суді.

За таких підстав ризик впливу на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні наразі є актуальним.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення зумовлений наявністю попередніх ризиків та може мати місце у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки обвинувачена ніде не працевлаштована, тобто не має постійного джерела доходу, та на переконання суду остання може вдатися до спроб вчинення інших злочинів, в тому числі, аналогічно у зв`язку з відсутністю засобів для існування.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Матеріали справи не містять відомостей або обставин, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої під вартою.

Згідно п. 20.5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178. 181, 183, 199, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на шістдесят діб, тобто до 21.05.2022 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя:

22.03.22