Справа № 496/4027/22
Провадження № 1-кс/496/1676/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області
у складі слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
власника майна ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача СД Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 06.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на студентський квиток на навчання за кордоном, виданий Вищою школою економіки в Сталевій волі від 01.10.2021 року, номер альбому № НОМЕР_1 , песель: НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_5 . При цьому посилається на те, що 05.09.2022 року до Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що 05.09.2022 року близько 14:11 годин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пункті пропуску «Маяки», з метою перетину державного кордону, надав для перевірки прикордонному наряду студентський квиток з ознаками підробки. Даний факт зареєстрований в ЄО Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області №13133 від 05.09.2022 року та відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 06.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України. В період з 15 години 20 хвилин по 15 годину 26 хвилину 05.09.2022 року проведений огляд місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с.Маяки, ПП «Маяки», траса М-15, 49 км автодороги Одеса-Рені. В ході якого виявлено та вилучено студентський квиток на навчання за кордоном, виданий Вищою школою економіки в Сталевій волі від 01.10.2021 року, номер альбому № НОМЕР_1 , песель: 0, на ім`я ОСОБА_5 , який запаковано до сейф-пакету WAR0042739. Вищезазначений студентський квиток з ознаками підробки являється речовим доказом та зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та підлягає збереженню, тому виникла необхідність у накладенні арешту для подальшого призначення і проведення судових експертиз, у зв`язку з чим дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо накладання арешту на студентський квиток, в підтвердження його легальності надав низку документів, зокрема довідку про те, що він є студентом І року (ІІ семестр) стаціонарної форми навчання І ступеня за напрямом підготовки «Економіка» у Вищій економічній школі в Стальовій Волі. ОСОБА_5 навчається на І ступені тривалістю 3 роки (6 семестрів).
Прокурор в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , суд приходить до наступного.
У відповідності до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ст. 173 ч.2 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Кримінальне правопорушення відповідно до ч.4 ст.358 КК України, полягає у використанні завідомо підробленого документа.
Однак, відповідно до довідки, виданої Вищою економічною школою в Стальовій Волі, ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у Харківській області (Україна), посвідчення особи: паспорт НОМЕР_3 є студентом І року (ІІ семестр) стаціонарної форми навчання І ступеня за напрямом підготовки «Економіка» у Вищій економічній школі в Стальовій Волі. ОСОБА_5 навчається на І ступені тривалістю 3 роки (6 семестрів). Будь-яких належних та допустимих доказів підробки зазначеного документу, які б спростовували наявну інформацію, та підтверджували наявність обґрунтованої підозри, стороною обвинувачення суду не надано.
В ч.1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, суд відмовляє у задоволенні клопотання.
Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання дізнавача СД Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 06.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України відмовити в повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення або виготовлення повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений 14.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1