Дата документу 24.06.2022 Справа № 554/5037/22
Провадження №1-кс/554/6136/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 від 23.06.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

встановив:

23.06.2022 до суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави враховуючи, що злочин вчинено із застосуванням насильства.

В обґрунтування клопотання вказано, що 22.06.2022, близько 12:00 год., в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, продовженого Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 строком на 90 діб, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-ІХ від 22.05.2022, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 , перебуваючи на сходах, що ведуть з вул. Миру в м. Полтава на територію міського пляжу, неподалік магазину «АТБ» за адресою: АДРЕСА_2 , в ході розпивання алкогольних напоїв, познайомилися з ОСОБА_8 , який проходив поряд.
В ході подальшого спільного з ОСОБА_8 вживання алкогольних напоїв, у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння майном потерпілого. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, заволодів велосипедом «Amulet Discovery», чорно-червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 , вартістю 4450 грн.
З метою подолання опору потерпілого, ОСОБА_6 наніс по обличчю ОСОБА_8 не менше двох ударів руками стиснутими в кулак, унаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на землю, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Після чого ОСОБА_6 заволодів мобільним телефоном «Nomi i248», червоного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 500 грн., який знаходився в кишені шортів потерпілого.
Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4950 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
23.06.2022 слідчим за погодженням з прокурором згідно вимог ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; протоколом огляду місця події від 22.06.2022 року; довідкою № 6565 з КП «1 МКЛ ПМР» про отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.06.2022 року; поясненням ОСОБА_6 ; поясненням ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.06.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 від 23.06.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 від 23.06.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 від 23.06.2022; протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 23.06.2022 року; протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 23.06.2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий обґрунтовує необхідність задоволення клопотання, наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, і вважає, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і без застосування вказаного запобіжного заходу підозрюваний може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики підтверджується такими фактами:
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , в аспекті кримінально-правової кваліфікації відноситься до категорії тяжких, а санкція ч.4 ст. 186 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 7 до 10 років. Вказане кримінальне правопорушення підозрюваний вчинив в період іспитового строку. Отже, як ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, варто розцінювати ту обставину, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду. На підтвердження існування вказаного ризику слугує і та обставина, що ОСОБА_6 безпосередньо після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Поряд з цим, підозрюваний офіційно не працює, не одружений, не має утриманців, що свідчить про слабкість його соціальних зв`язків. Таким чином, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_6 зможе залишити межі м. Полтава, що унеможливить виконання з ним процесуальних дій.

Перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , вчинений із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого ОСОБА_8 ..

Таким чином, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, підозрюваний зможе застосувати заходи фізичного або психічного впливу до потерпілого ОСОБА_8 та свідків з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування.

Підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тими обставинами, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення, у тому числі і грабежу, разом з тим на шлях виправлення не став, у зв`язку із чим знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відсутність постійного заробітку, законних джерел доходів свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких засобів для існування та є неспростовним ризиком вчинення кримінальних правопорушень корисливої спрямованості у майбутньому.

Поряд з цим, інкримінований ОСОБА_6 злочин вчинений із застосуванням насильства. Отже, підозрюваний схильний до агресивної, неадекватної поведінки, може завдати шкоди оточуючим. Тому існують достатні підстави вважити, що у разі застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_6 зможе здійснити повторні дії, направлені на залякування потерпілого.

На підставі викладеного, сторона обвинувачення вважає, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

До судового засідання на виконання вимог ч.2 ст.184 КПК України підозрюваному надана копія клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, якими обґрунтовується клопотання, що підтверджується його підписом.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання і просили його задовольнити, зазначивши, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. Винним у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення себе визнає.

Перевіривши надані матеріали клопотання, долучені до них документи, вислухавши думку всіх осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази по даному матеріалу, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначає, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 23.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000252 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за кваліфікацією за ч. 4 ст. 186 КК України.

У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України, яке є тяжким злочином. Наявні у справі докази свідчать про обґрунтованість підозри, отже подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного; 8) наявність судимостей у підозрюваного; 9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При цьому суд враховує, практику Європейського суду з прав людини відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, який раніше судимий, не має постійного місця роботи та стабільного доходу, а також наявність реальної можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, не виконуючи покладені КПК України процесуальні обов`язки, а тому слідчий суддя вважає наявність достатніх даних про існування ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Даних щодо неможливості за станом здоров`я тримання під вартою підозрюваного слідчому судді не надано.

Враховуючи положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку не визначати розмір застави у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 вчинив злочин із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178,182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали 60 днів, тобто до 22.08.2022 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1