Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1166/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_8 (дистанційно),

потерпілого ОСОБА_9 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000043 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2021 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.09.2018 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, -

обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, застосувавши положення ст.ст.75, 76 КК України, та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції належним чином не проаналізував всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази та надав невірну оцінку поясненням обвинуваченого, показам свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, а також письмовим доказам по справі. Вважає, що сторона обвинувачення «поза розумним сумнівом» не довела, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення, вчинені саме ОСОБА_8 . Вказує, що призначаючи ОСОБА_8 максимальний строк покарання, передбачений санкцією ч.3 ст.185 КК України, суд першої інстанції належним чином не врахував, що останній щиро розкаюється, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, тяжких наслідків та значної шкоди від кримінальних правопорушень не настало та жоден з потерпілих претензій до обвинуваченого не мають і на суворому покаранні не наполягали.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 за погодженням з обвинуваченим ОСОБА_8 змінили вимоги своєї апеляційної скарги та зазначили, що сторона захисту не оспорює фактичних обставин кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 , тому просила вирок суду змінити лише в частині покарання та призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, в іншій частині не переглядати.
Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2021 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 встановлено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 19.02.2021 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, але не пізніше ніж до 06.02.2022 року включно, залишено попередній у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави судові витрати, понесені на залучення експерта в сумі 11441,50 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 04.02.2021 року близько 07 години ОСОБА_8 , за попередньою змовою з особою, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, прибули до гаражного приміщення ОСОБА_12 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, залишилася біля паркану спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження спільника в разі виникнення небезпеки, а ОСОБА_8 через незачинені вхідні двері проник всередину гаражного приміщення, звідки таємно викрав бензопилу торгівельної марки «STIHL MS 180C» cерійний номер 818670415 вартістю 2446,66 грн., мийку високого тиску торгівельної марки «MIOL» арт. Номер 82-983 вартістю 1180,00 грн., електричну дриль-перфоратор торгівельної марки «DWT» модель «SBM-750 VS» серійний номер 61 вартістю 490,83 грн., електричну болгарку торгівельної марки «DWT» модель «WS-150Т» серійний номер 057 вартістю 956,00 грн., електричну болгарку торгівельної марки «BOSCH» модель «GWS22-230JH» вартістю 2266,33 грн., які через паркан передав особі, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, після чого вони обидва разом із викраденим майном зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 7336,49 грн., яка була відшкодована під час досудового розслідування.

Продовжуючи свої протиправні дії, 17.02.2021 року близько 01 години ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з неповнолітньою особою, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, та малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, прибули до кіоску «Шаурма», по вул. Кривенчука, 8 в м. Малин Житомирської області, де, повторно, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 та особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, пошкодили віконце для здійснення торгівлі, після чого ОСОБА_8 разом із малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, проникли всередину вказаного кіоску, звідки ОСОБА_8 умисно викрав грошові кошти в сумі 3950,00 грн., належні ОСОБА_13 , а малолітня особа 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, викрав фарфорову скарбничку, всередині якої знаходилися грошові кошти в сумі 47,00 грн. та належні ОСОБА_13 товари: філе куряче 4 кг вартістю 98,90 грн. за кг на суму 395,60 грн.; піца 11 шт. вартістю 24,00 грн. кожна на суму 264,00 грн.; гамбургер 4 шт. вартістю 25,00 грн. кожен на суму 100,00 грн., булки «Хот-дог» 5 шт. вартістю 25,00 грн. кожна на суму 125,00 грн., які через віконце передав ОСОБА_8 , а останній заховав викрадені речі в рюкзак, після чого залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 4881,60 грн., яка останній не відшкодована.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, 18.02.2021 року близько 22 години ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з неповнолітньою особою, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, та малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, прибули до гаражного приміщення, належного ОСОБА_14 , по АДРЕСА_3 , де, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, проникли всередину гаражного приміщення, звідки умисно, таємно викрали електричну шліфувальну машинку торгівельної марки «Soma» модель «SM-13028» вартістю 459,17 грн., електричний лобзик торгівельної марки «Світязь» модель «СЛ800РМ» вартістю 506,14 грн., зарядний пристрій для акумулятора торгівельної марки «Бархат-М» вартістю 550,00 грн., набір свердл вартістю 200,00 грн. та набір інструментів вартістю 400,00 грн., після чого разом із викраденим майном зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 2115,31 грн., яка була частково відшкодована під час досудового розслідування за рахунок повернутих поліцією речей.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії 19.02.2021 року близько 00-00 години ОСОБА_8 , повторно, за попередньою змовою з особою, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, та малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, прибули до будинку по АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_9 , де, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження металевої скоби вхідних дверей проникли всередину будинку, звідки умисно, таємно викрали грошові кошти в сумі 2300,00 грн., бензопилу торгівельної марки «STIHL MS 180» вартістю 2616,27 грн., бензинову косу торгівельної марки «Mогильов» модель «КМ-5500» вартістю 1764,03 грн., електричну дриль вартістю 525,00 грн., ланцюга до бензопили торгівельної марки «STIHLMS 180» вартістю 199,67 грн., саморобного мисливського ножа вартістю 432,00 грн., мисливського ножа вартістю 250,00 грн., складного багатофункціонального ножа вартістю 262,50 грн., після чого вони разом із викраденим майном зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 8349,47 грн., яка була частково відшкодована під час досудового розслідування за рахунок повернутих поліцією речей, грошові кошти не повернуті.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними із проникненням у житло, інше приміщення, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Клопотань не заявляли.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги з урахуванням зміни вимог, пояснення прокурора та потерпілого ОСОБА_9 в заперечення зміненої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги з урахуванням змінених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника та просив змінити вирок лише в частині покарання, призначивши йому покарання із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України. В іншій частині просив не переглядати вирок суду.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, поєднаних з проникненням у житло, інше приміщення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та апелянтом не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, якій згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який має молодий вік, раніше судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, відбував покарання у виді позбавлення волі, за місцем реєстрації на диспансерних обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується як особа, яка громадський порядок не порушує, алкогольними напоями не зловживає, скарг на його поведінку зі сторони сусідів по місцю проживання не надходило, не працює, постійного джерела доходу не має, неодружений та на утриманні нікого не має.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

Також судом враховано позицію потерпілих, які жодних майнових претензій до обвинуваченого не мали, щодо міри покарання поклалися на розсуд суду, однак вважали, що покарання має бути співмірним скоєному.
Крім того, судом зазначено, що обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненому не визнав, вів себе зухвало, агресивно та неодноразово зривав судові засідання, погрожуючи завдати собі тілесних ушкоджень.

З урахуванням зазначеного в поєднанні з характером та обсягом вчинених суспільно-небезпечних дій, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в максимальному розмірі, визначеному в санкції ч.3 ст.185 КК України та дійшов висновку, що призначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З наведеними висновками місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Доводи апелянта про те, що вирок суду занадто суворий, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки покарання обвинуваченому призначено в межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України, за якою його засуджено.

Враховуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який будучи раніше судимий, за умисні, тяжкі, корисливі злочини, належних висновків для себе не зробив та маючи незняту та непогашену судимість вчинив новий тяжкий корисливий злочин (4 епізоди), та відношення обвинуваченого до скоєного, колегія суддів приходить до висновку про те, що останній вперто не бажає ставати на шлях виправлення, а тому не вбачає підстав для призначення останньому покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Таким чином, переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді обвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником ОСОБА_7 не наведено.

Також, колегія суддів звертає увагу, що виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням обвинуваченому ОСОБА_8 та вважає, що воно буде достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів. Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання не можна визнати таким, що за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, тому підстав для його зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2021 року, щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців, а обвинуваченим ОСОБА_8 в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: