Справа № 392/625/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2020 за № 0000106, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. НововознесенськМаловисківського району Кіровоградської області, громадянки України, яка офіційно не заміжня, має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованої, яка не має на утриманні малолітніх та/чи неповнолітніх дітей, яка до затримання проживала за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого п.4 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
встановив:
в провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда (суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження за №0000106 від 08.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального праовопрушення, передбаченого п.4 ч. 2 ст. 115 КК України,
21.04.2022 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_3 .
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, воєнний стан запроваджується з 5:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства.
Надалі, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» за №133/2022 від 14.03.2022 воєнний стан продовжено.
Наказом голови Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 28.02.2022 №43-К суддю ОСОБА_6 увільнено від виконання службових обов`язків про здійсненню судочинства у зв`язку з прийняттям на військову службу.
Згідно абзацу 5 п.20-5 Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Тому, у зв`язку з зарахуванням судді ОСОБА_6 до списків особового складу Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 передано на розгляд судді ОСОБА_1 .
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу та в подальшому продовження його дії. Так, ОСОБА_3 з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує останній в разі визнання її винуватості, може переховуватися від суду, тобто є ризик переховування обвинуваченої від суду. Також, існує ризик знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з урахуванням того, що кримінальне провадження не розглянуте. Окрім того, свідки не допитані, а тому існує ризик впливу обвинуваченою на них. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинила злочин, пов`язаний із застосуванням насильства над людиною, що свідчить про жорстокість та зухвалість особи, існує ризик вчинення нового кримінального правопорушення. Також, існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме: укривання дійсних обставин скоєння нею особливо тяжкого злочину.
Захисник в судовому засіданні заперечив щодо продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала думку захисника.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного.
Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України).
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 не заміжня, не має утриманців, не працює, тобто не має стійкого джерела доходу. Раніше не судима, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2022 обвинуваченій ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 29.04.2022.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При цьому, судове провадження ще триває, а достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання та продовження у відношенні ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останньої судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , яка сталих соціальних зв`язків не має та обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого умисного злочину, наслідком якого настала смерть потерпілого, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання її винуватою у інкримінованому злочині (ризик переховування) та впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні.
Окрім того, судом враховано можливість обвинуваченої зникнути з постійного місця проживання, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 строком на 60 днів, тобто до 20 червня 2022 року включно, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 369, 395 КПК України, суд,

постановив:
задовольнити клопотання прокурора щодо продовження раніше застосованого до обвинуваченої ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто з 22.04.2022 до 20.06.2022 включно.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7