Справа № 204/4210/22
Провадження № 1-кс/204/1051/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит, Луганської області, грузина, громадянина України, маючого на утриманні малолітнього сина-інваліда ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

-19 грудня 2012 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2022 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 23.06.2022 СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області розпочате кримінальне провадження та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334, за попередньою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 307 КК України. Досудове розслідування здійснюється групою слідчих у складі: старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 (старший групи), старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 , слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 , старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_11 та старшого слідчого СВ Покровського РУП ОСОБА_12 . Процесуальне керівництво здійснюється групою прокурорів Покровської окружної прокуратури у складі: прокурора Покровської окружної прокуратури ОСОБА_13 , прокурора Покровської окружної прокуратури ОСОБА_14 , прокурора Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , прокурора Покровської окружної прокуратури ОСОБА_15 під керівництвом заступника Керівника Покровської окружної прокуратури ОСОБА_16 24 червня 2022 року старшим слідчим СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 , за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_13 повідомлено: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Антрацит, Луганської області, грузина, громадянина України, розлучений, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньо-технічною освітою, раніше судимого: 19.12.2012 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який, підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Так, на початку лютого 2022 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Білозерське, Донецької області, з метою протиправного особистого збагачення, в порушення вимог ст.ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 із змінами на 21.04.2022, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних, психотропних речовин і прекурсорів» із змінами на 11.03.2022, вирішив здійснювати незаконний збут наркотичних засобів на території м. Білозерське, Добропілля, Покровська Донецької області, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою в ході досудового розслідування особою. З цією метою ОСОБА_4 , усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення, шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту наркотичних засобів, створив у месенджері «Telegram» особисті акаунти під назвами у вигляді « ОСОБА_17 » з прив`язкою до номеру мобільного телефону- НОМЕР_1 та ОСОБА_18 » з прив`язкою до мобільного телефону НОМЕР_2 . У зазначений час, ОСОБА_4 шляхом листування у месенджері «Telegram» із невстановленою слідством особою, яка також мала особистий акаунт під назвою «Gillette», вступив у злочинну змову, направлену на незаконний збут наркотичних засобів безконтактним способом (шляхом розкладання «закладок» у публічно доступних місцях м. Покровська Донецької області. З метою реалізації свого єдиного злочинного наміру, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, розробили план своїх злочинний дій, з розподілом функцій між собою, згідно з якими вони домовились координувати свої дії за допомогою підтримки постійного зв`язку, використовуючи при цьому засоби мобільного зв`язку, а саме мобільний додаток «Telegram». Ці дії здійснювались шляхом повідомлень у вказаних месенджерах, з метою невикриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, організації місць зберігання та місць знаходження «закладок» із наркотичними засобами, які були призначені для збуту, прихованих від стороннього виявлення, що дозволило б ОСОБА_4 та невстановленій слідством особі, уникнути кримінального переслідування з боку правоохоронних органів. Згідно із розробленим злочинним планом, невстановлена слідством особа, взяла на себе функції координатора незаконного збуту наркотичних засобів. При цьому невстановлена слідством особа, через листування за допомогою месенджера «Telegram», вказала ОСОБА_4 координати розташування «закладки» з наркотичними засобами, якому відведено роль виконавця незаконного придбання, зберігання з метою збуту, та незаконного збуту наркотичних засобів. Так, ОСОБА_4 повинен був особисто здійснювати розповсюдження особливо наркотичних засобів шляхом придбання та зберігання з метою збуту, та подальшого збуту шляхом здійснення «закладок» у публічно доступних місцях на території м. Покровська Донецької області. При цьому місця кінцевого місцезнаходження «закладок» із наркотичними засобами ОСОБА_4 повинен був особисто фотографувати та ці зображення із зазначенням точних географічних координат відправляти невстановленій слідством особі на її особистий аккаунт під назвою «Gillette» в месенджері «Telegram». З метою конспіративного отримання наркотичних речовин, через поштові відправлення ТОВ «Нова Пошта», від невстановленої досудовим розслідуванням особи, з метою їх подальшого розподілу, розповсюдження та подальшого незаконного їх збуту, ОСОБА_4 під власним ім`ям з прив`язкою до мобільного телефону- НОМЕР_3 , зареєструвався в додатку ТОВ «Нова пошта». 23 червня 2022 року, близько 13.30 год. та час слідством не встановлено, ОСОБА_4 діючи умисно, на виконання спільного з невстановленою в ході слідства особою кримінально-протиправного умислу, розуміючи, що Метадон (фенадон) є наркотичним засобом, не маючи дозволу на його придбання, зберігання та розповсюдження, незаконно, порушуючи вимоги законодавства України, що регулює обіг наркотичних засобів на території України, а саме: Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР (із подальшими змінами та доповненнями), Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 6 травня 2000 року № 770 (із подальшими змінами та доповненнями), Наказу МОЗ України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01 серпня 2000 року № 188 (із подальшими змінами та доповненнями), За домомогою мессенджера «Telegram» у невстановленої слідством особи з акаунтом «Gillette» замовив та в подальшому отримав посилку в відділенні № 5 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Добропілська, буд. 1, оглянувши який побачив, що в ньому знаходиться прозорий поліетиленовий ZIP-пакет у яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого заборонений Метадон (фенадон). Достовірно знаючи про те, що придбання та зберігання наркотичних речовин незаконне, та тягне за собою кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 умисно, з метою подальшого збуту, поклав в свій рюкзак і надалі залишив незаконно зберігати для подальшого збуту поліетиленовий ZIP-пакет у якому знаходилось кристалічна речовина білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого заборонений Метадон (фенадон). У цей же день та час, тобто 23.06.2022, об 13:42 годині, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 поблизу відділення №5 ТОВ «Нова пошта» яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Добропілська, буд. 1, був зупинений працівниками поліції Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області, з метою перевірки документів на підставі Постанови КМУ «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» № 1456 від 29.12.2021, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року, введеного згідно указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, та продовженого 25 травня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ст.15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст.ст.32, 34 Закону України «Про Національну поліцію». Під час перевірки документів у ОСОБА_4 виявлено ZIP-пакет в якому зі слів ОСОБА_4 знаходиться наркотичний засіб, після чого останнього було затримано працівниками поліції в порядку ст.208 КПК України. Під час подальшого особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 у останнього при собі виявлено та вилучено ZIP-пакет у якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого заборонений Метадон (фенадон), який ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб із невстановленою в ході досудового розслідування особою, незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних речовин, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження: Рапортом від 23.06.2022 про виявлення вчиненого кримінального правопорушення; Протоколом затримання ОСОБА_4 від 23.06.2022; Протоколом обшуку особи затриманої в порядку ст. 208 КПК України від 23.06.2022 відносно ОСОБА_4 ; Протоколом огляду предмету ( мобільний телефон ОСОБА_4 ) від 24.06.2022; Протоколом огляду предмету ( мобільний телефон ОСОБА_4 ) від 24.06.2022; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.06.2022; Протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 24.06.2022; Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Слідством в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду, знищити, сховати або спотворити будь -яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або вчинити інші кримінальні правопорушення тотожні такому в якому підозрівається. Вважати так діють наступні обставини: Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого та корисливого злочину, за вчинення якого, у разі встановлення його винуватості судом, останньому загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, не одружений, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, що у свою чергу свідчить про те, що ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань. У свою чергу, при запровадженому військовому стані в умовах збройної агресії РФ проти України, ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі встановлення його винуватості судом, може у тому числі вчинити спроби переховування на тимчасово окупованих територіях України, або умисно «скористатися» численною евакуацією населення України з зони бойових дій або наближеної до неї, до який у тому числі відноситься м. Покровськ Донецької області, до інших територій України, тобто існують реальні підстави вважати, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та (або)суду, тому цілком доведеним є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Також, підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, або сховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обс тавин кримінального провадження. Вважати так дають наступні обставини: станом на 24. 06.2022 місцезнаходження всіх наркотичних засобів отриманих від невстановленої особи ОСОБА_4 не встановлено. Враховуючи викладене орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, може знищити, або сховати наркотичні засоби т.ч. у вигляді «закладок», місцезнаходження яких ще встановлюється, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження тобто існує реальний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_4 не має будь-якого офіційного або неофіційного легального заробітку, що дає слідству всі підстави вважати, що останній заробляв на проживання виключно шляхом збуту наркотичних засобів та психотропних речовин. В умовах воєнного стану та війни України проти РФ, підозрюваний не став займатись суспільно-корисливою працею чи пошуком працевлаштування, або працею, направленою на підтримання Держави в умовах війни з РФ, а навпаки, скористався запровадженим воєнним часом в України та став займатись незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин на території Добропільського р-ну Донецької області де мешкає на даний час, тим самим додатково розлагати загальний стан населення з метою виключно особистої наживи та незаконного заробітку. Враховуючи фінансовий стан підозрюваного ОСОБА_4 , відсутність постійного джерела доходів, його залежність від наркотичного засобу, що засвідчує його перебування на обліку у лікаря нарколога ЦМЛ «Добропільська ЛІЛ» з 26.02.2022 з діагнозом синдром залежності від опіатів тому для придбання наркотичних засобів та з метою незаконного, протиправного та швидкого збагачення, він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Таким чином у слідства є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 схильний до вчинення нових злочинів, та перебуваючи на волі, продовжить свою злочинну діяльність. Враховуючи викладене, існує реальний ризик, що ОСОБА_4 може вчинити й інші кримінальні правопорушення, тобто наявний реальний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. п. 1, 2 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, та реальність вчинення ним нових злочинів є ґрунтовними підставами для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою. Крім того, вважаю, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків. Так, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не зможуть попередити можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та (або) суду, незаконного впливу на свідків та вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Запобіжний захід у вигляді застави неможливо застосовувати виходячи з майнового стану, у зв`язку з відсутністю будь-якого заробітку та джерела доходу. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати йому домашній арешт, оскільки він не збирається переховуватися від слідства. Має дитину інваліда та його дружина сама не впорається з його доглядом.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, спотворити або приховати наркотичні засоби, а також вчинити нове кримінальне правопорушення. Всі зазначені ризики знайшли підтвердження у судовому засіданні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, спотворити або приховати наркотичні засоби, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням цього слідчий суддя вважає, що достатньою сумою застави необхідно визначити 198 480 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 21 серпня 2022 року.
Визначити заставу у розмірі 198 480 (сто дев`яності вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКСУ у м. Київ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади у разі наявності свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1