Справа № 214/2076/22
1-кп/214/596/22
У Х В А Л А
Іменем України
21 квітня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

його законного представника ОСОБА_5 ,

неповнолітнього ОСОБА_6 ,

його законного представника ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

педагога ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, клопотання дізнавача СД ВП №4 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тули Тульської області РФ, громадянина України, учня 9-А класу Криворізької гімназії №14 м. Кривого Рогу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_6 15 листопада 2021 року, близько 15 години, знаходячись у парку «Саксаганський», розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Паркова, 1а, маючи вік 14 років, не досягши віку кримінальної відповідальності, розуміючи протиправність своїх дій, які були направленими на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливу мету, під приводом покататись попросив малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дати йому велосипед «ProTour WolverineJR24», а ОСОБА_4 , будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_6 , передав останньому свій велосипед, після чого ОСОБА_6 сівши на велосипед, поїхав нібито кататися, після чого, переконавшись, що ОСОБА_4 за ним не спостерігає, поїхав до місця свого проживання, залишивши велосипед ОСОБА_4 собі для особистого користування, заволодівши таким чином викраденим велосипедом «ProTour WolverineJR24» чорного кольору, діаметр колеса 24 дюйма, 7 швидкостей, вартістю 2 072 грн., спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на вказану суму та моральну шкоду ОСОБА_4 .

Таким чином, унаслідок своїх дій неповнолітній ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками: незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

У своєму клопотанні дізнавач СД ВП №4 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області просить застосувати примусовий захід виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_6 , оскільки останній не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченої за вчинення зазначеного вище суспільно небезпечного діяння.

У судовому засіданні прокурор клопотання дізнавача СД ВП №4 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області підтримала.

Малолітній потерпілий та його законний представник не заперечували проти його задоволення.

Неповнолітній ОСОБА_6 у судовому засіданні не оскаржував обставин учинення ним зазначеного вище суспільно небезпечного діяння, викладених у клопотанні, пояснив, що щиро кається у вчиненому, просив суд клопотання задовольнити.

Його законний представник та захисник також просили суд клопотання задовольнити.

Педагог також просила суд клопотання задовольнити.

Представник служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу просила суд розглянути клопотання за її відсутності, проти його задоволення не заперечувала.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Згідно зі ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

Згідно зі ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст. 105 цього Кодексу. Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання чи мало місце суспільно небезпечне діяння, чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд уважає, що винуватість неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, доведена в повному обсязі.

При цьому суд ураховує, що ОСОБА_6 свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 14 років, а отже, згідно зі ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тому він підпадає під критерії, зазначені у ст. 97 КК України.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд ураховує обставини вчиненого, його суспільну небезпеку та його наслідки, дані про особу неповнолітнього ОСОБА_6 , який виховується у неповній сім`ї, проживає разом з батьком ОСОБА_7 , відхилень розумового та фізичного розвитку не має, навчається в 9-А класі Криворізької гімназії №14 м. Кривого Рогу, тяжкими захворюваннями не страждає, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради як дитина із сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків, перебуває під соціальним супроводом Криворізького міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, у зв`язку з тим, що його батько ОСОБА_7 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, ставлення неповнолітнього ОСОБА_6 до вчиненого та його щире каяття.

Тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання та про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №4 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області задовольнити.

Застосувати примусовий захід виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_6 , який не досяг віку кримінальної відповідальності та вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у виді застереження.

Судові витрати у розмірі 686 грн. 48 коп., понесені на проведення експертизи, віднести на рахунок держави.

Після набрання ухвалою законної сили, речовий доказ велосипед «ProTour WolverineJR24», який зберігається у ОСОБА_5 , повернути законному володільцю.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .