Провадження № 1-в/761/254/2022
У Х В А Л А
Іменем України
15 липня 2022 року
суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перевіривши клопотання ОСОБА_2 , 1997 р.н., засудженого вироком Володарського районного суду Київської області 05.03.2020 року, до 5 років позбавлення волі, про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році»,-

В С Т А Н О В И В :
14.07.2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні ОСОБА_2 просить суд застосувати до нього положення ЗУ «Про амністію у 2014 році» та звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році», звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_2 був засуджений вироком Володарського районного суду Київської області 05.03.2020 року, тобто після прийняття вищевказаного закону. А тому ОСОБА_2 фізично не міг відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання «на день набрання чинності цим Законом».

Тобто вимоги ч. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році», не можуть бути застосовані до особи засудженої після прийняття такого закону.

Крім того згідно ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про амністію у 2014 році», особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців після опублікування цього Закону.

Таким чином, жодна особа не може бути звільнена від відбування покарання поза межами строку визначеному в ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Суд бере до уваги вимоги ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Разом з тим, застосування вказаної норми можливе у випадку, якщо особа входить до кола осіб, до який застосовується положення ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 не входить до кола осіб, до яких застосовується ЗУ «Про амністію у 2014 році», оскільки положення статті, на яку посилається заявник визначає обов`язкові умови, для такого звільнення, дотриматися яких ОСОБА_2 не має можливості, оскільки він був засуджений після прийняття та закінчення строку дії такого закону, суд вважає за неможливе відкрити провадження по даному клопотанню.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2014 році», ЗУ «Про застосування амністії в Україні», суд, -

У Х В А Л И В :
У відкритті провадження по клопотанню ОСОБА_2 , 1997 р.н., засудженого вироком Володарського районного суду Київської області 05.03.2020 року, до 5 років позбавлення волі, про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1