Справа № 296/3342/22
Ухвала
Іменем України

24 червня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.27, ч.4 ст.321 КК України, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.4 ст.321 КК України, ч.1 ст.306 КК України, ч.2 ст.306 КК України, у кримінальному провадженні №0000306 від 03.06.2021,
встановив:
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , відповідно до змісту якого просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 30 днів.
В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000306 від 03.06.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.307, ч.4 ст.321, ч.3 ст.15, ч.3 ст.307, ч.3 ст.15, ч.4 ст.321, ч.1 ст.306, ч.2 ст.306, ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.3 ст.15, ч.2 ст.307, ч.3 ст.15, ч.3 ст.321 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2021 року ОСОБА_5 під час відбуття покарання у місцях позбавлення волі, а саме в Коростенській виправній колонії №71 УДПСУ в Житомирській області, з метою отримання незаконного прибутку налагодив схему незаконного придбання та збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів наркозалежним засудженим особам.
Відтак, у період з вересня по 31 грудня 2021 року організованою ОСОБА_5 групою, до складу якої також увійшли засуджені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та раніше судимі особи, які перебувають на волі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вчинено ряд кримінальних правопорушень, пов`язаних з придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту та збутом в місця позбавлення волі наркотичних засобів, обіг яких обмежено (метадон), у великих розмірах, особливо небезпечних наркотичних засобів (канабісу), а також сильнодіючих лікарських засобів - дифенгідраміну (димедролу) у великих розмірах та зопіклону.
06.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.4 ст.321, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.4 ст.321, ч.ч.1, 2 ст.306 КК України.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомир від 07.06.2022 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення грошової застави.
Необхідність продовження строку тримання під вартою орган досудового розслідування обґрунтовує тим, що приписи ст. 290 КПК України наразі не виконано у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, кількістю та поведінкою сторін процесу, що робить процес ознайомлення з матеріалами тривалим у часі, а ризики, які обумовлювали необхідність застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують мати місце. Окрім того, після ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження існує необхідність виконати вимоги ст.ст. 291-293 КПК України: скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити вказані процесуальні документи стороні захисту та направити до суду. Не виключено, що сторона захисту може вчиняти спроби затягування (ухилення) від отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, штучно створюючи умови для завершення строку тримання під вартою підозрюваного.
При цьому, метою продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування зазначає необхідність запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-4 частини першої статті 177 КПК України:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує враховуючи кваліфікацію вчиненого злочину;
- п.2 ч.1 ст.177 КПК України, орган досудового розслідування не виключає можливості знищення, приховування або спотворення ОСОБА_5 та його співучасниками речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.Так, згідно зібраних матеріалів провадження, для здійснення фінансових розрахунків за збуті наркотичні заходи співучасники використовували банківські картки. В разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із обмеженням волі, підозрюваний матиме можливість здійснювати фінансові операції задля приховування слідів злочину та уникнення покарання у вигляді конфіскації майна;
- п.3 та п.4 ч.1 ст.177 КПК України, орган досудового розслідування також не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, інших підозрюваних, з метою виправдання своїх дій та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.Так, згідно матеріалів НСРД, більшість «клієнтів», що купували метадон у членів угруповання - раніше знайомі їм наркозалежні особи, які під впливом підозрюваних можуть надати недостовірні показання щодо обставин придбання наркотичних засобів. Крім того, ОСОБА_5 має значний досвід злочинної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, ніде не працює та немає офіційного джерела доходу.
Прокурор ОСОБА_12 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримали, з підстав викладених у клопотанні. Прокурор додатково зазначив, що ризики, передбачені положеннями ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечувала та просила застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт, зазначила про можливість продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Вказала, що підозра є необґрунтованою, ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні. Також зазначила, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та перебуває у цивільному шлюбі.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Додатково пояснив, що він не є організатором злочину та підозра щодо нього є необгрунтованою, він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків не може.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
При цьому, згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.
Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.
У відповідності до змісту повідомлення про підозру від 06 червня 2022 року та повідомлення про зміну повідомлення про підозру, ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.27, ч.4 ст.321 КК України, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.4 ст.321 КК України, ч.1 ст.306 КК України, ч.2 ст.306 КК України, з яких кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.306 КК України, в силу положень статті 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальні правопорушення,передбачені ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.27, ч.4 ст.321 КК України, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.4 ст.321 КК України, ч.1 ст.306 КК України, ч.2 ст.306 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколами огляду місця події від 14.09.2021; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 10.08.2021 №СЕ-19/106-21/7442- НЗПРАП; висновком експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 11.08.2021 №СЕ-19-21/24350-БД; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 24.12.2021 №СЕ-19/106-21/11054-НЗПРАП;висновком експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 23.11.2021 №СЕ-19-21/5824-БД; протоколом огляду місця події від 25.10.2021;висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 29.12.2021 №СЕ-19/106-21/11049-НЗПРАП; висновком експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 17.11.2021 №СЕ-19-21/35822-БД; протоколом огляду від 15.11.2021; висновком експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 14.02.2022 №СЕ-19-22/641-БД; протоколом огляду місця події від 14.12.2021;висновком експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 18.02.2022 №СЕ-19-21/43571-БД;висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 28.04.2022 №СЕ-19/106-22/131-НЗПРАП; протоколами огляду місця події від 29.12.2021 та від 04.10.2021;висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 29.04.2022 №СЕ-19/106-22/144-НЗПРАП; протоколом огляду місця події від 31.12.2021;висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 30.03.2022 №СЕ-19/106-22/142-НЗПРАП; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 02.12.2021 №СЕ-19/106-21/10517-НЗПРАП; висновком експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 17.11.2021 №СЕ-19-21/35820-БД; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.12.2021 та від 15.02.2022.
При цьому, слідчий суддя враховує ризики, які не зменшились і продовжують існувати, які виправдовують тримання особи під вартою.
Зокрема, продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.
У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
На обґрунтування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання збільшує його ймовірність. В контексті наведеного ризику слідчий суддя надає оцінку особі підозрюваного, який є раніше судимим за злочини у сфері обігу наркотичних речовин, не має міцних соціальних зв`язків.
Також продовжує існувати ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_14 на свідків, інших підозрюваних, враховуючи обставини кримінального провадження.
Продовження існування ризиків, передбачених п.2 та п.4 ч.1 ст.177 КПК України, органом досудового розслідування достатньо не доведені.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Водночас, даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту достатніми доказами не доведено.
У відповідності до ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_15 від 19 травня 2022 року у справі №279/5567/22, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 03.06.2021, продовжено до 28.06.2022.
17.06.2022 слідчим СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 в межах кримінального правопорушення №0000306 складено повідомлення про завершення досудового розслідування.
У відповідності до клопотання, до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є необхідність виконання органом досудового розслідування вимог ст.290 КПК України щодо надання доступу на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стороні захисту, складення обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні та вручення їх копій підозрюваному і захиснику.
З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_5 зокрема підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, встановлених судом, які не зменшилися, враховуючи особу підозрюваного, відсутність обставин, які унеможливлюють тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 до 27 липня 2022 року, що буде достатнім для виконання органом досудового розслідування вимог ст.290 КПК України.
Відповідно до вимог п.5 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Беручи до уваги приписи п.5 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави слідчим суддею не визначається, оскільки ОСОБА_5 пред`явлена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.27, ч.4 ст.321 КК України, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.4 ст.321 КК України, ч.1 ст.306 КК України, ч.2 ст.306 КК України.
Враховуючи вищевикладене, клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 липня 2022 року без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали встановити до 27.07.2022.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складено 29 червня 2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1