ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/439/17
провадження № 1-кп/691/20/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , та обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву обвинуваченого в кримінальному провадженні № 0000138 відомості 01.03.2017 внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець с. Старосілля, Городищенського району, Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одружений, не працюючий, раніше судимий у 2016 році за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, судимість за що у встановленому законом порядку не погашена та не знята,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області, на судовому розгляді, перебуває обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000138 від 01.03.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що будучи раніше засуджений Городищенським районним судом від 08.06.2016 року, за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, судимість за що у встановленому законом порядку не погашена та не знята, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний злочин.

Так він, 23.02.2017 року близько 12 години 30 хвилин, перебуваючи на території подвіря будинковолодіння за місцем проживання ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, таємно, умисно, шляхом вільного доступу, викрав належні ОСОБА_5 грецькі горіхи, що знаходилися під навісом в мішку, загальною вагою 22 кг., вартістю 28,75 грн. за 1 кг., сумку - кошівку вартістю 171 грн. та роговий ключ вартістю 15 грн., і переніс викрадені речі до свого місця проживання де міг розпорядитися ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 818,50 грн..

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

23.05.2022 в судове засідання прибули прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 .. Потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, повідомлена належно та своєчасно, клопотала про розгляд справи за її відсутності. Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання та надав заяву про звільнення від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення 23.02.2017 пройшло більше пяти років, на підставі ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження. Вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України визнає частково.

Обвинуваченому ОСОБА_4 в судовому засіданні розяснено наслідки, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами, закриття кримінального провадження..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що з наслідками закриття кримінального провадження із зазначених мотивів ознайомлений, є зрозумілі, наполягає на розгляді та прийнятті судом рішення за поданою заявою, про звільнення від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності.

Прокурор вважає, що кримінальне провадження слід закрити в звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України, вказуючи, що на досудовому розслідуванні обвинувачений не ухилявся від досудового слідства, а також від суду.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до такого висновку.

Згідно частини 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 44 КК України передбаає, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Так, строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до пункту 3 частиини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло пять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно частини 2 статті 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня зявлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - пять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло пятнадцять років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених частиною 1 статті 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частина 2 статті 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, згідно статті 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання - арешт на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до пяти років або позбавлення волі на той самий строк.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відбулося 23.02.2017 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 23.02.2017 і ця обставина сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше пяти років (5 років 3 місяці), тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений пуктом 3 частини 1 статі 49 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 06 квітня 2018 року, 24 липня 2018 року, 17 травня 2021 року були постановлені ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_4 в судове засідання.

Згідно частини 2 статті 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня зявлення особи із зізнанням або її затримання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що судові повістки про виклик до суду не отримував, про час розгляду справи не знав, коли йому повідомили про необхідність зявитися до суду, одразу прийшов в судове засідання. В ті дні коли не зявився до суду і відповідно був привід, за відсутності фінансової можливості, не зміг прибути в м. Городище Черкаської області де розташований суд із населеного пункту в якому проживає (село Старосілля, Черкаський район, Черкаська область), про що, зі слів останнього, повідомляв слідчі органи.

Прокурор в судовому засіданні також зазначив, що від органу досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 не переховувались, доказів того, що обвинувачений ухилявся від суду не має. Обвинувачений ОСОБА_4 добровільно зявився в судове засідання, в розшук не оголошувався.

Таким чином, даних про переривання або зупинення перебігу давності матеріали кримінального провадження не містять.

Закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, повязує переривання або зупинення строків давності з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Згідно висновку, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (незявлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недоотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо) .

Таким чином, суд вважає, що доказів, які б обєктивно вказували на навмисне переховування обвинувачеого ОСОБА_4 від органу досудового розслідування або суду надано не було.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (частина 8 статті 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 статті 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обовязковим.

Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобовязаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

За наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, передбачених статтею 49 КК України, та за згодою обвинуваченого суд ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою. Закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив, клопотав про звільнення від кримінальної відповідальності, про закриття провадження з відповідних підстав.

Зясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, суд бере до уваги, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.

Цивільний позов в кримінальному провадженнні не заявлено.

Питання долі речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України, та вважає за необхідне, визнані постановою слідчого від 06.03.2017 речові докази, а саме: мішок із грецькими горіхами вагою 22 кг., сумку - кошівку та роговий ключ 17-19, що належать потерпілоій ОСОБА_5 після набуття ухвалою суду законної сили, повернути власнику, звільнивши від зберігальної розписки.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284, 288, 350, 369, 370, 372, 392, 293, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України, на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000138 внесене 01.03.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, судова справа № 691/439/17, - закрити.

Речові докази: мішок із грецькими горіхами вагою 22 кг., сумку - кошівку та роговий ключ 17-19 повернути власнику ОСОБА_5 , звільнивши від зберігальної розписки.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1