Справа № 308/9901/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № №0000829 від 25.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2022 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № №0000829 від 25.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за яким він просить: Накласти арешт на річ, яку було вилучено 25.07.2022 під час проведення огляду місця події за адресою м. Ужгород, по вул. Томчанія, біля будинку № 48, а саме: один пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, яку упаковано до спеціального пакету НПУ № PSP 1174527.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 25.07.2022 о 00:41 год. до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: м. Ужгород, вул. Томчанія екіпажем патрульної поліції 101, під час поверхневого огляду автомобіля «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено один пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору ззовні схожою на наркотичну речовину.

25.07.2022 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000829 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході огляду місця події від 25.07.2022 за адресою м. Ужгород, по вул. Томчанія, біля будинку № 48, під час огляду автомобіля «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено один пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, яку упаковано до спеціального пакету НПУ № PSP 1174527.

Вказує, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені під час ОМП речі, а саме: один пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору ззовні схожою на наркотичну, яку упаковано до спеціального пакету НПУ № PSP 1174527 - відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та містять на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень..
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що вище вказані речі, предмети та речовини являюся речовими доказами по даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність накласти арешт, без можливості відчуження, на дані речі, предмети та речовини, оскільки незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню

Прокурор у судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, разом з клопотанням подав заяву про розгляд справи без його участі, подане клопотання просить задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 ЦПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Як вказано у ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є: арешт майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 5 вказаної норми, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Слідчий суддя вважає, що в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим у клопотанні не визначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту майна, оскільки на їх обґрунтування слідчим зазначено, що предмети та речовини являюся речовими доказами по даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність накласти арешт, без можливості відчуження, на дані речі, предмети та речовини, оскільки незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню
Однак, фактично слідчий обмежується загальними мотивами. Таким чином слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що обґрунтування вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, зведено до формалізму, та полягає виключно у наведенні статей КПК України, які стосуються загальних положень арешту майна, без їх конкретизації та належного обґрунтування. При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, прокурора який звернувся з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтями 84-86 КПК України встановлені загальні стандарти щодо доказів та доказування у кримінальному провадженні, а саме: доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

При цьому слідчим на підтвердження допустимості доказів надана лише постанова про визнання речовими доказами від 25.07.2022 року яка не містить обґрунтування отримання речових доказів у порядку, встановленому КПК України, протокол огляду місця події від 25.07.2022 року, об`єктом огляду якого був транспортний засіб марки «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , однак будь яких документально підтверджених доказів, щодо проведення огляду транспортного засобу в порядку встановленому КПК суду не надано.

При цьому слідчому судді взагалі не наданий жодний документ, який підтверджує що докази отримані у порядку, встановленому КПК України.

Що також унеможливлює встановлення статусу доказів у цьому кримінальному провадженні та суб`єкта звернення до слідчого судді із цим клопотанням.

При цьому згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Тобто, власник майна, має бути належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, з метою забезпечення дотримання його прав.
Відтак в матеріалах справи відсутні будь які відомості про власника майна.
Таким чином слідчий суддя позбавлений можливості повідомити власника майна про час та дату розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Виходячи з викладеного та враховуючи вищезазначені виявлені недоліки, які перешкоджають розгляду клопотання по суті, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору, який його погодив, з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № №0000829 від 25.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1