Справа № 347/475/22
Провадження № 1-кс/347/239/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2022 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0000054 від 04.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В:
13.05.2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 04.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що під час проведення огляду місця події ДТП було вилучено автомобіль ВАЗ-21213, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , але фактично належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю села Річка Косівського району Івано-Франківської області. Ухвалою слідчого судді від 09.03.2022 року було накладено арешт на вказаний автомобіль, із яким під час досудового розслідування було проведено всі необхідні слідчі дії та експертизи. Тому необхідності у арешті даного автомобіля та зберіганні його на території Косівського РВ ГУНП в Івано-Франківській області наразі немає. Отже просить скасувати арешт на вище зазначений автомобіль в частині володіння та користування ним.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду клопотання шляхом телефонограми. У клопотанні виклав прохання розглянути його у відсутності заявника.
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить розглядати дане клопотання у його відсутності та не заперечує проти його задоволення.
Слідчим суддею встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_4 - уповноважений власник автомобіля ВАЗ-21213, білого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль фактично належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою слідчого судді від 09.03.2022 року за результатом розгляду клопотання слідчого Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 було накладено арешт на вище вказаний автомобіль з метою збереження речового доказу.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з нижче наведених підстав.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Статтею 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на вище наведене, слідчий суддя вбачає підстави для скасування арешту на автомобіль марки та моделі ВАЗ-21213, білого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді від 09.03.2022 року, в частині заборони права володіння та користування автомобілем, оскільки ОСОБА_3 цілком доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, враховуючи, що в рамках кримінального провадження №0000054 від 04.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, із даним автомобілем проведено всі необхідні слідчі дії, проти чого не заперечує також слідчий ОСОБА_5 . У зв`язку із цим вказаний автомобіль підлягає поверненню володільцю ОСОБА_3 на відповідальне зберігання. А в частині права розпорядження вказаним автомобілем арешт зняттю не підлягає, оскільки потреба збереження його як речового доказу не перестала існувати.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 04.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про скасування арешту майна задовольнити повністю.
Скасувати арешт на автомобіль марки та моделі ВАЗ-21213, білого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , та який фактично належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю села Річка Косівського району Івано-Франківської області, в частині заборони права володіння та користування цим автомобілем.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1