Провадження № 1-кп/554/1249/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому закритому судовому засіданні у залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000046 від 04 квітня 2022 року щодо обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Костантинівка, Малмизького району, Кіровської області, Російської Федерації, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має вищу освіту, пенсіонерка, раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України

ВСТАНОВИВ:
згідно з обвинувальним актом, громадянка України ОСОБА_6 , займаючи посаду вчителя хімії та біології в Полтавській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №4 Полтавської міської ради Полтавської області, під час проведення он-лайн уроків для учнів середніх та старших класів, з 2021 по 2022 навчальний рік, через програму віддаленого конференц-зв`язку «ZOOM», здійснювала поширення матеріалів, в яких виправдовувала збройну агресію РФ проти України, визнавала правомірною окупацію частини території України, та здійснювала глорифікацію представників збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації.
У подальшому, ОСОБА_6 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (Російської Федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел спрямований на поширення відповідних матеріалів, виправдовувала збройну агресію РФ проти України та здійснювала глорифікацію її учасників, реалізуючи та бажаючи довести свій умисел до кінця та досягнути злочинну мету, систематично доводила ці матеріали до відома учнів Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Полтавської міської ради Полтавської області. Вказані дії ОСОБА_6 вчиняла використовуючи при цьому службовий ноутбук за місцем своєї роботи за адресою: АДРЕСА_3 .
Так, ОСОБА_6 , діючи на виконання свого злочинного умислу, 21.03.2022 поширила під час он-лайн уроку для учнів 10-А класу Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Полтавської міської ради Полтавської області відповідну інформацію.
Також ОСОБА_6 , під час проведення он-лайн уроку спілкувалася з учнями російською мовою, що є грубим порушенням вимоги статті 7 Закону України Про освіту, яка чітко визначає, що мовою освітнього процесу є державна мова. Крім цього, 16 січня 2021 року набула чинності норма статті 30 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», відповідно до якої, державна мова обов`язкова до використання.
Згідно до висновку експертів Полтавського відділення «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса» №527-230/531-534 від 30.06.2022, в основі об`єктивного змісту текстового відтворення № 1 (відео фрагмент «VID_20220404_145343_476») висвітлюється інформація, щодо поточної воєнно-політичної ситуації в Україні. ОСОБА_6 оприлюднює думку, що свого часу потрібно було владнати з Донбасом, дозволити федеративні республіки («В свое время надо было разобраться с Донбасом, они хотели федеративности, пусть они были бы федеративными республиками»), натомість нині Україна «не подвергалась бы такой экзекуции». ОСОБА_6 висловлює таке припущення, що ціною територій федеративних республік, про які йшлося, можна тепер втратити Україну («<…> ценой этой территории можно потерять Украину»).
В основі об`єктивного змісту текстового відтворення №2 (відеофрагмент «VID_20220404_145347_327») міститься обговорення ОСОБА_6 територіальної цілісності України та містяться лінгвістичні ознаки пропаганди необхідності територіальних змін України, а саме: пропаганда від`єднання території т. зв. ДНР, ЛНР від територій України.
В основі об`єктивного змісту текстового відтворення №3 (відео фрагмент «VID_220220404_145351_354») висловлюються думки, щодо дій російських військових та загрозу взяття ними Лівобережної України, зокрема міст Полтави, Ізюма, Харкова та Києва.
В основі об`єктивного змісту текстового відтворення №4 (відео фрагмент «VID_220220404_145355_437») стосується обговорення можливості розробки біологічної зброї на території України, а також діяльності полку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У висловлюванні ОСОБА_6 «Да. Или иголки под ногти. Тоже смотрела в интернете, как рассказывали иглы под ногти, человек рассказывал, который вышел с этого плена. Это же фашисты самые настоящие. Это же под ногти, как это под ногти иголкой. Боже, это ужас», міститься негативна інформація, виражена у формі фактичного твердження про те, що бійці загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (відповідно до контексту розмови «азовці»), використовують жорсткі методи катування, наприклад «под ногти иголкой», а також оцінного судження, що виражає ставлення до висловленої інформації («Боже, это ужас»), а також ставлення до бійців загону спеціального призначення «Азов». Встановлена негативна інформація стосовно бійців загону спеціального призначення «Азов» виражена в образливій (грубій, зневажливій, брутальній) формі. Установлена негативна інформація має публічний характер.
Враховуючи наявність у наданих на дослідження фрагментах відеозаписів з назвами «VID_20220404_145343_476»,«VID_20220404_145347_327»,«VID_220220404_145351_354», «VID_220220404_145355_437» та в їх текстовому відтворюванні негативної інформації публічного характеру, висловленої ОСОБА_6 стосовно представників органів державної влади України, Збройних сил України, пропаганди від`єднання територій т. зв. ДНР, ЛНР від території України, указане негативно вплинуло на сприймання цієї інформації окремими користувачами «ZOOM» під час віддаленого конференц-зв`язку, зумовивши в них конфронтаційне ставлення до позиції ОСОБА_6 . Враховуючи специфіку спілкування у ході он-лайн уроків, не можна виключати присутність інших учнів. Які будучи вербально пасивними. Могли сприймати інформацію, публічно озвучену ОСОБА_6 , у заданому нею напрямку.
Також, відповідно до вказаного висновку експертів, застосування ОСОБА_6 комунікативних засобів маніпулятивного характеру, які встановлені у наданих на дослідження фрагментах відеозаписів, має значний потенціал деструктивного впливу на когнітивну, емоційну, мотиваційну сфери психіки реципієнтів (у нашому випадку - учнів), і може негативно вплинути на формування їх соціальних установок, стереотипів і ставлення до Збройних сил України або конституційного устрою України.
Зміст даних висловлювань, був доведений до відома та доступний визначеному колу осіб - учням 10-А класу Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Полтавської міської ради Полтавської області, які були присутні під час он-лайн заняття.
Встановлено також, що в особистій розмові з учнями 10-А класу, в поза шкільний час, 05.04.2022 в приміщення Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Полтавської міської ради Полтавської області, ОСОБА_6 визнавала правомірною тимчасову окупацію частини територій України, здійснювала глорифікацію представників збройних формувань Російської Федерації та представників окупаційної адміністрації Російської Федерації.
30.06.2022, на підставі Наказу «Про укладення трудового строкового договору з ОСОБА_6 » від 10.06.2021 №70/к/тр. та відповідно до Наказу директора Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Полтавської міської ради Полтавської області №69/к/тр від 30.05.2022, ОСОБА_6 , учителя хімії даного освітнього закладу, звільнено у зв`язку із закінченням строку трудового договору згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України.
За таких обставин дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст.436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься: виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію представників збройних формувань рф та представників окупаційної адміністрації рф, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України.
28вересня 2022 року прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000046 від 04.04.2022, з одного боку, та підозрювана у цьому провадженні ОСОБА_6 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 з іншого боку, у приміщенні СВ УСБУ в Полтавській області за адресою: вул. Соборності, 40, м. Полтава, на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474, 476 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.
Згідно зцією угодоюпрокурор таобвинувачена дійшли згодищодо всіхістотних дляданого кримінальногопровадження обставинта правовоїкваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 436-2 КК України.При цьому, обвинуваченаШаповал ОСОБА_7 ,згідно зумовами зазначеноїугоди повинна беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри, повідомленої 21.09.2022 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України; надавати правдиві покази під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та сприяти у встановленні органом досудового розслідування та судом обставин вчинення інкримінованих правопорушень.
Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Сторонами узгоджені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор, ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_4 , просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 28 вересня 2022 року.
Вислухавши думку сторін угоди, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи, у порядку ч. 2 ст. 474 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов такого висновку.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор ОСОБА_3 під часпідготовчого судового засідання вважала,що приукладенні даноїугоди дотриманівимоги КПКта ККУкраїни, діям обвинуваченої ОСОБА_6 наданаправильна правовакваліфікація за ч. 2 ст.436-2 КК України.Узгоджене покаранняу виді 4 (чотирьох)років позбавленняволі без конфіскації майна,зі звільненнямвід відбуванняпокарання звипробуванням зіспитовим строкомна підставіст.75КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів. З огляду на зазначене, просила цю угоду затвердити та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами в угоді міру покарання. Крім того, вказувала на можливість зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат.
ОСОБА_9 та її захисник ОСОБА_4 під час судового розгляду також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, що їй інкримінується. Зазначила про те, що вона щиро розкаюється у вчиненому, підтвердила обставини вчинення нею злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового розслідування. Просила разом з захисником зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат, посилаючись на скрутне матеріальне становище.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що ОСОБА_8 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Згідно зіст.66КК Україниобставиною,що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 ,суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Вивченням даних про особу ОСОБА_10 встановлено, що вона на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, пенсіонерка, не працює, зареєстрована та має місце постійного проживання, характерізується позитивно, раніше не судима.
Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 65-67 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, особи винної, обставин, що пом`якшують покарання, та обтяжують покарання. При цьому суд, враховуючи узгоджене сторонами звільнення обвинуваченої від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, приймає рішення про звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, з покладенням відповідно до ст. 76 КК України таких обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, увчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Речові доказипо кримінальному провадженню відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за клопотанням сторони кримінального провадження має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.
Так, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 ніде не працює, є пенсіонером та іншого доходу не має, а також у зв`язку із її тяжким матеріальним становищем, суд вважає за можливе зменшити її оплату процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи до розмірі її місячної пенсії 5390,06 грн..
Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 на данний час не обрано та підстав для його обрання не має.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.314, 373,374,376,394,475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену 28вересня 2022 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000046 від 04.04.2022, з одного боку, та підозрюваною у цьому провадженні ОСОБА_6 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 з іншого боку, у приміщенні СВ УСБУ в Полтавській області за адресою: вул. Соборності, 40, м. Полтава, на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474, 476 КПК України, затвердити.
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,та призначити їй узгодженусторонами міру покаранняу виді 4 (чотирьох)років позбавленняволі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Встановити ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судово-лінгвістичної експертизи мовлення на загальну сумму5390,06 грн..
Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1