Справа № 405/4796/22
1-кп/405/196/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000242 у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України судимості не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Конституції України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України.
12 липня 2022 року о 01-04 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи на меті доведення до відома хоча б одній особі інформацію про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, усвідомлюючи те, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану, використовуючи особистий мобільний телефон марки «LG», IMEI: НОМЕР_1 під час спілкування за допомогою месенджеру «Telegram» з обліковим записом « ОСОБА_7 », ім`я користувача « ОСОБА_8 », з підв`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_2 , який він, ОСОБА_5 створив під час перебування на заробітках у м. Кравов Республіка Польща, у невстановлений органом досудового розслідування та судом час, надіслав абоненту номеру НОМЕР_3 з обліковим записом «Принцеса», ім`я користувача « ОСОБА_9 », скріншот із зображенням мапи, на якій під АДРЕСА_2 (із зазначенням географічних координат) показане розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань із зазначенням відомостей, що дають можливість їх ідентифікації на місцевості.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, 12 липня 2022 року о 01-05 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи на меті доведення до відома хоча б одній особі інформацію про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, усвідомлюючи те, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану, використовуючи особистий мобільний телефон марки «LG», IMEI: НОМЕР_1 , під час спілкування за допомогою месенджеру «Telegram» з обліковим записом « ОСОБА_7 », ім`я користувача « ОСОБА_8 », з підв`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_2 , який він, ОСОБА_5 створив під час перебування на заробітках у м. Кравов Республіка Польща, надіслав абоненту номеру НОМЕР_3 з обліковим записом «Принцеса», ім`я користувача « ОСОБА_9 », скріншот із зображенням мапи, на якій під АДРЕСА_3 (із зазначенням географічних координат) показане розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, із зазначенням відомостей, що дають можливість їх ідентифікації на місцевості.
Відповіддю 3 відділу 7 управління ДВКР СБ України від 30.08.2022 № 17/7/3-1078/нт інформацію про розташування військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань під АДРЕСА_3 із зазначенням географічних координат, що дає можливість їх ідентифікації на місцевості, про які 12.07.2022 зазначає ОСОБА_5 у ході листування з абонентом номеру НОМЕР_3 з обліковим записом «Принцеса», підтверджено.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 12 вересня 2022 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_10 , якому на підставі ст.ст. 36-37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000242, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку. Відповідно до зазначеної угоди підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України повністю та беззастережно визнає, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Враховуючи обставини провадження, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу ОСОБА_5 , який в силу ст. 89 КК України судимості не має, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч. 2 ст. 114-2 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років. Крім того, сторони дійшли згоди на підставі ст. 75 звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням визначеного судом іспитового строку та покладенням на останнього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків, визначених судом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді, підтвердивши факт добровільності укладення угоди.
Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.
Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , яким перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню підозрюваного ОСОБА_5 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди, а саме не встановлено, що: умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 вчинив умисні дії, що виразилися у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану. Зазначені дії вірно кваліфікуються за ч. 2 ст. 114-2 КК України і відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути укладена.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме пропонується у межах встановлених в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України судимості не має, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансерах не значиться, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався, під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 вересня 2022 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_10 , якому на підставі ст.ст. 36-37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000242, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України та призначити йому погоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на два роки, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «LG», IMEI: НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання до кімнати для зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_11