Справа № 135/1398/21
Провадження № 1-в/135/3/22
УХВАЛА
Іменем України
21.04.2022 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Ладижинського міського суду Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИВ:
До Ладижинського міського суду Вінницької області звернувся засуджений ОСОБА_4 із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, зазначивши, що 01.08.2007 Апеляційним судом АРК за п. п.7, 9, 12, 13 ч.2 ст. ст.115, 71 КК України до довічного позбавлення волі. Вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України, призначена йому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону, у зв`язку з чим його покарання має бути пом`якшене.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки воно не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, яке не передбачає заміну довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням. Щодо клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання вважає за необхідне зарахувати засудженому строк попереднього ув`язнення в строк покарання з часу затримання і по день набрання вироком законної сили.

Заслухавши пояснення засудженого, захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Щодо клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838 - VIII, який вступив в дію 24.12.2015 року, в частину 5 ст.72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.
Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 01.08.2007 ОСОБА_4 був засуджений за п. п.7, 9, 12, 13 ч.2 ст. ст.115, ст.71 КК України до довічного позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25.03.2007, тобто з дня його затримання.
Згідно розпорядження Апеляційного суду Автономної Республіки Крим вирок набрав законної сили 03.09.2007.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 перебував під вартою з 25.03.2007 по день набрання вироком законної сили 03.09.2007.
В особовій справі засудженого містяться докази того, що необхідно зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі період його попереднього ув`язнення.

На підставі викладеного, суд, керуючись ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону Закону № 838-VIII від 26.11.2015), вважає за необхідне зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі період його попереднього ув`язнення з 25.03.2007 по 03.09.2007, виходячи із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Щодо клопотання засудженого ОСОБА_4 в частині заміни невідбутої частини покарання більш м`яким суд виходить з такого.
На даний час засуджений відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)».

Судом було досліджено матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 ..

З характеристики на засудженого, наданої адміністрацією Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)» вбачається, що засуджений ОСОБА_4 допускав порушення встановленого порядку відбування, адміністрацією установи не заохочувався.

Законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ст. ст. 81, 82, 85, 87 КК України, визначені підстави для умовно дострокового звільнення засудженої особи від відбування призначеного судом першої інстанції покарання або ж заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, а процедура розгляду таких питань врегульована ст. ст. 537, 539 КПК України.

Так, положеннями ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Статтею 51 КК України встановлені види покарань, з яких покарання у виді позбавлення волі на певний строк (п. 11 ч. 1ст. 51 КК України) і довічне позбавлення волі, тобто безстрокове покарання (п. 12 ч. 1ст. 51 КК України) є різними видами покарань.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2011 року (справа №5-16кс11), яка є обов`язковою для всіх судів, покарання у виді довічного позбавлення волі не належить до строкових видів покарання і відповідно до нього не можна застосовувати строкові критерії.

Можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким передбачена ст. 82 КК України та може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким до засуджених до довічного позбавлення волі законодавством України у сфері кримінальної юстиції не передбачене.

Проте, законодавство України про кримінальну відповідальність передбачає механізм захисту прав осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, шляхом помилування.

Частиною першою статті 87 Кримінального кодексу України встановлено право здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи.

Згідно з частиною другою статті 87 Кримінального кодексу України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

Суд вважає за потрібне роз`яснити засудженому, що відповідно до пунктів 2-4, 9 Положення «Про порядок здійснення помилування», затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015, помилування засуджених здійснюється у виді: заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років; повного або часткового звільнення від основного і додаткового покарань. Право клопотати про помилування має в тому числі особа, яка засуджена судом України і відбуває покарання в Україні. Клопотання про помилування може бути подано після набрання вироком законної сили, а у разі оскарження вироку в касаційному порядку - після прийняття рішення відповідним судом. У випадку засудження особи до довічного позбавлення волі, клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання. Під час розгляду клопотання про помилування враховуються: ступінь тяжкості вчиненого злочину, строк відбутого покарання, особа засудженого, його поведінка, щире каяття, стан відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, сімейні та інші обставини; думка адміністрації установи виконання покарань або іншого органу, який виконує покарання, спостережної комісії, служби у справах дітей, місцевого органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, громадських об`єднань та інших суб`єктів про доцільність помилування.

Отже, чинним законодавством передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

Такою можливістю вправі скористатися і засуджений ОСОБА_4 за умов, які передбачені Положенням «Про порядок здійснення помилування».

При розгляді справи «Вінтер і інших проти Об`єднаного Королівства» 09.07.2013 в Європейському суді було обговорено питання законності застосування довічного ув`язнення в Договірних країнах, де Україна була згадана в числі 5 країн, в якій хоча законодавством і не передбачено умовно-дострокове звільнення при пожиттєвому ув`язненні, проте довічно засудженим дозволено клопотати перед Президентом про помилування, що не було визнано порушенням міжнародних норм.

Крім того, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 уже звертався до суду з клопотанням про заміну покарання більш м`яким. У задоволенні такого клопотання ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 09.07.2019 було відмовлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст. ст. 370-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) ст. ст. 74, 82 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення: з 25.03.2007 по 03.09.2007 у строк відбуття покарання, призначене вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 01.08.2007, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В задоволені клопотання ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд.

Суддя