ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року

Рівненський міський суд

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0002310, №0003538, №0001957 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новогродівка Донецької області, українця, громадянина України не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду надішли матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002310 від 05.05.2020.

Також, до Рівненського міського суду надійшли матеріали кримінального провадження №0003538 (справа № 569/13139/20) відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2020 року (суддя ОСОБА_6 ), справу № 569/13139/20 було передано для вирішення питання про їх об`єднання.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28.08.2020 матеріали кримінального провадження № 0003538 (справа № 569/13139/20) відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України об`єднано в одне провадження з матеріалами кримінального провадження №0002310 (справа №569/12298/20) по обвинуваченню ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно єдиний унікальний номер №569/12298/20.

Крім того, до Рівненського міського суду надійшли матеріали кримінального провадження №0001957 (справа № 569/17231/21) відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185КК України.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2021 року (суддя ОСОБА_6 ), справу № 569/17231/21 було передано для вирішення питання про їх об`єднання.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 вересня 2021 року матеріали кримінального провадження №0001957 (справа №569/17231/21) відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України об`єднано в одне провадження з матеріалами кримінального провадження №0002310 (справа № 569/12298/20) по обвинуваченню ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоїти єдиний унікальний номер №569/12298/20.

Згідно обвинувальних актів 06 квітня 2020 року, о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у торговому залі магазину «SPAR», що по Проспекту Миру, 2 у м.Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торгівельних полиць належні ТОВ «Арго-Р» товари, а саме: ковбасу «М`ясний хутір салямі» вагою 0.42 кг, вартістю 75,76 грн., пиво «Арсенал» ємністю 1,25 л, в кількості 1 шт., вартістю 28,64 грн., пиво «Балтика» ємністю 0,5 л, в кількості 1 шт., вартістю 20,96 грн., шоколад «Корона абрикос і крем» в кількості 2 шт., вартістю 20,97 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 41,93 грн., шоколад «Корона чорний» в кількості 4 шт., вартістю 20,97 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 83,87 грн., чим завдав ТОВ «Арго-Р» майнової шкоди на у загальному розмірі 251,16 грн.
Крім того, 23 червня 2020 року, о 10 год. 47 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у торговому залі магазину «Сам-маркет», що по вул. Кн. Ольги, 1 у м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торгівельних полиць належні ТОВ «Торговий дім північ-центр» товари, а саме: шоколад «Schogetten» в кількості 2 шт., вартістю 28,33 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 56,66 грн., шоколад «Chateau» в кількості 1 шт., вартістю 67,49 грн., кава «Якобс 170 г», в кількості 1 шт., вартістю 194,16 грн., чим завдав ТОВ «Торговий дім північ-центр» майнової шкоди в загальному розмірі 318,31 грн.
24 червня 2020 року, о 12 год. 35 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у торговому залі магазину «Сам-маркет», що по вул. Кн. Ольги, 1 у м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торговельних полиць належні ТОВ «Торговий дім північ-центр» товари, а саме: кава «Якобс 300г» в кількості 1 шт., вартістю 304,16 грн., кава «Якобс 250 г» в кількості 1 шт., вартістю 199,58 грн., цукерки «Cherry Liqueur» в кількості 2 шт., вартістю 62,08 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 124,16 грн., чим завдав ТОВ «Торговий дім північ-центр» майнової шкоди у загальному розмірі 565,82 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Також, 30 червня 2020 року, о 13 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у торговому залі магазину «Сам-маркет», що по вул. О. Теліги, 21А у м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торгівельних полиць належні ТОВ "Торговий дім північ-центр" товари, а саме: горілка «Гріндей» 0,5 л.» в кількості 1 шт., вартістю 73,01 грн., сметана «Селянська 10%» в кількості 1 шт., вартістю 18,74 грн., сметана «Селянська 15%» в кількості 1 шт., вартістю 21,66 грн., струдель з маком та вишнями в кількості 1 шт., вартістю 16,24 грн., тунець «ТунцоFF» в кількості 1 шт., вартістю 45,41 грн., тунець «Пролив» в кількості 1 шт., вартістю 51,24 грн., всього на суму 226,30 грн.
Проте злочин довести до кінця у частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_4 , не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був помічений та затриманий працівниками магазину «САМ-маркет» на виході з приміщення магазину.
Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
29 липня 2020 року ОСОБА_4 ,підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, вручили копію обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження.

Крім того, 31 липня 2020 року, близько 11 год. 35 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у торговому залі магазину «Сам-маркет», що по вул. Кн. Ольги, 1 у м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торгівельних полиць належні ТОВ «Торговий дім північ-центр» товари, а саме: кава «Якобс 300 г» в кількості 1 шт., вартістю 304,16 грн., кава «Якобс 250г» в кількості 1 шт., вартістю 199,58 грн., чим завдав ТОВ «Торговий дім північ-центр» майнової шкоди на загальну суму 503,74 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
13 серпня 2020 року ОСОБА_4 ,підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, вручили копію обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження.

Також, 06 липня 2021 року о 16 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у торговому залі магазину «Еко-маркет», що по вул. Соборна, 17 у м. Рівне, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торгівельних полиць належні ТОВ «Еко-маркет» товари, а саме: горілку «Wyborova 40% 0.7л», вартістю 169 гривень, продукт сирний плавлений «Тульчинка» Вершковий смак 55% 90 фольга вартістю 6,50 грн та Бекон «Козацький» к/в фасований вг/г вартістю 225, 40 грн, чим завдав ТОВ «Торговий дім північ-центр» майнової шкоди на загальну суму 334,08 грн.
Проте злочин довести до кінця у частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_4 , не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий працівниками магазину «Еко-маркет» на виході з приміщення магазину.
Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
19 серпня 2021 року ОСОБА_4 ,підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, вручили копію обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав частково та дав показання, що не заперечує факт вчинення дрібних крадіжок продуктів харчування, але не у межах сум, визначених у обвинувальному акті.

Представник потерпілого ТОВ «Агро-Р» ОСОБА_7 суду пояснила, що під час проведення інвентаризації було виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей у магазині«SPAR», що по Проспекту Миру, 2 у м. Рівне. На підтвердження факту викрадення товарів, представник потерпілого послалася на видаткову накладну CVE000012629 від 06.04.2020 та акт міні-ревізії від 07.04.2020.

Свідок ОСОБА_8 дала суду покази, що працює адміністратором у супермаркеті «SPAR», що по Проспекту Миру, 2 у м. Рівне. В ході проведення міні-ревізії 07.04.2020 було виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей, про що було складено акт міні-ревізії від 07.04.2020. В подальшому після перегляду відео із камер зовнішнього відео спостереження впізнала особу, яка неодноразово вчиняла крадіжки у вказаному супермаркеті, це ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що впізнає особу, яка 06.04.2020 вчинила крадіжку із супермаркету «SPAR», що по Проспекту Миру, 2 у м. Рівне, ним є ОСОБА_4 . Також повідомив, що вказана особа неодноразово вчиняла дрібні крадіжки у зазначеному магазині, про що відповідно складалися протоколи про адміністративні правопорушення.

Представник потерпілого ТОВ «Торговий дім Північ- Центр» ОСОБА_10 суду пояснила, що за 23.06.2020, 24.06.2020, 30.06.2020 та 31.07.2020 було виявлено недостачу ряду товарно-матеріальних цінностей у магазинах «Сам-маркет», що по пр-ту Миру, 2, Кн. Ольги, 1 та О.Теліги, 21А у м. Рівне, на підтвердження чого було складено акт міні-ревізії та довідки вартості товарів.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що працює охоронником у магазині «Сам-маркет» по вул. Кн. Ольги. 1. Зазначив, що виявив ОСОБА_4 в ході перегляду відеозаписів та впізнав його. Звернув увагу на те, що на його руці висіла куртка, під яку останній ховав товар, який брав із полиць, в подальшому пройшов касову зону не оплативши товар.

Свідок ОСОБА_12 дав суду покази, що по відеомонітору побачив, як ОСОБА_4 бере з полиць товарно- матеріальні цінності - продукти харчування та кладе їх за пазуху та намагається залишити приміщення магазину повз не працюючу касову зону.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що в ході здійснення контролю за відвідувачами супермаркету, спостерігаючи за монітором виявила, як ОСОБА_4 , якого вона раніше бачила у магазині, брав із полиць продукти харчування та ховав за пазуху. Про даний факт вона повідомила охоронцю та пішла до касової зони. Також, остання вказала, що ОСОБА_4 намагався залишити приміщення супермаркету через касову зону, яка на той момент не функціонувала.

Представник потерпілого ТОВ «ЕКО-маркет» ОСОБА_14 суду пояснив, що працює начальником служби безпеки з серпня 2021 року. Працівниками служби охорони йому було повідомлено, що 06.07.2021 ОСОБА_4 заходив до магазину «ЕКО-маркет» по вул. Соборній, 17 та намагався викрасти продукти харчування.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 06.07.2021 дійсно бачив як обвинувачений ОСОБА_4 зайшов до магазину «ЕКО-маркет» по вул. Соборній, 17 у м. Рівне, ходив по торговому залі, взяв пляшку горілки та намагався залишити приміщення супермаркету повз касову зону із товаром.

Свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що працює в охороні магазину «ЕКО-маркет» по вул. Соборній, 17. Зазначив, що впізнає особу, яка заходила до приміщення супермаркету «ЕКО-маркет» - це ОСОБА_4 , який ходив по торговому залу магазину, брав продукти харчування із прилавків магазину та намагався вийти із приміщення через вхід до магазину.

Крім того, на підтвердження пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були безпосередньо досліджені судом:

- протокол пред`явлення особи для впізнання за участі свідка (а.с.23-25);

- видаткову накладну CVE000012629 від 06.04.2020 ( а.с. 13);

- акт міні-ревізії від 07.04.2020( а.с. 14);

- довідку вартості (а.с. 16);

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 (а.с.33-35);

- заяву представника потерпілого ТОВ «Агро-Р» про долучення до матеріалів кримінального провадження відеозапису із камер зовнішнього відеоспостереження, розташованих у приміщенні супермаркету «SPAR», що по Проспекту Миру, 2 у м. Рівне (а.с. 36);

- протокол огляду відео ( а.с.37-47);

- постанову про визнання диску із відеофайлами речовим доказом та диск з відеозаписом (а.с.48-49);

- протокол пред`явлення для впізнання особи за участю представника потерпілого (а.с.69-71);

- заяву представника потерпілого ТОВ «Торговий дім Північ-Центр» ОСОБА_10 про долучення до матеріалів кримінального провадження диску із відеозаписом із камер зовнішнього відеоспостереження (а.с. 78);

- протокол огляду відео ( а.с. 79-81);

- постанову про визнання диску із відеофайлами речовим доказом та диск з відеозаписом (а.с. 82-83);

- накладну № РК-00001 від 22.06.2020 (а.с.61);

- порівняльну відомість №РК-00803 від 23.06.2020 (а.с.62);

- накладну № РК-00001 від 25.06.2020 (а.с. 89);

- порівняльну відомість №РК-00803 від 25.06.2020 (а.с.90);

- протокол огляду відео ( а.с.93-98);

- постанову про визнання диску із відеофайлами речовим доказом та диск з відеозаписом (а.с.99-100);

- акт, складеним представниками магазину «Сам-маркет» від 30.06.2020 (а.с. 110-111);

- накладну № TL-00002 від 30.06.2020 (а.с. 112);

- накладну № TL-00003 від 30.06.2020 (а.с. 113);

- протокол огляду місця події від 30.06.2020 (а.с. 114-118);

- розписку ( а.с.119);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ( а.с.129-131);

- протокол пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю свідка ( а.с.135-137);

- протоколи проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події з додатками ( а.с. 154-171),

- протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімках ( а.с. 16- 18);

- накладну РК-00001 від 31.07.2020, в якій зазначена вартість викраденого товару ( а.с.8);

- порівняльну відомість РК-00971 від 31.07.2020 (а.с.9);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 (а.с.22-24);

- заяву про долучення до матеріалів кримінального провадження диску із відеозаписом з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 (а.с.25);

- протоколом огляду відео ( а.с. 26-30);

- постанову про визнання диску із відеофайлами речовим доказом та диск із відеозаписом (а.с. 31-32);

- протокол проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події з додатками ( а.с. 55-61);

- протокол огляду місця події від 06.07.2021 ( а.с. 11-20);

- довідку вартості товарів;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка (а.с.28-31);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка (а.с.55-57);

- протокол огляду речей від 12.07.2021 (а.с.46-51);

- протокол слідчого експерименту ( а.с.59-63).

29.04.2022 стороною захисту було подано клопотання про визнання недопустимими порівняльних відомостей, які складені без фактичного проведення інвентаризації. В обґрунтування клопотання вказується, що до матеріалів кримінального провадження для встановлення фактів нестачі та розміру завданої шкоди не долучено матеріали інвентаризації, як це передбачено КПК України, натомість долучено документи, які оформлені з порушенням установленого порядку їх проведення, і які не можуть бути визнаними як докази з причин їх неналежності та недопустимості.

Суд зазначає, що стороною обвинувачення на підтвердження факту нестачі товарно-матеріальних цінностей та відповідно розміру матеріальних збитків, завданих потерпілим, надано порівняльні відомості №РК-00803 від 23.06.2020 та 25.06.2020, №РК-00971 від 31.07.2020 та акт міні-ревізії від 07.04.2020.
Відповідно до ст. 84 КПК, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
З поміж вичерпного переліку процесуальних джерел доказів розглядувані акт міні-ревізії та порівняльні відомості однозначно не є показаннями, не містять ознак речового доказу, також вони не є висновками експерта. Отже, для вирішення питання чи можуть бути ці актміні-ревізії та порівняльні відомості процесуальним джерелом доказів слід вирішити питання, чи є вони документами.
Згідно з ч. 1 ст. 99 КПК, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відповідно до п. 4 ч. 2 зазначеної статті, до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати висновки ревізій та акти перевірок.
Порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів визначений Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 р. № 879 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 р. за № 1365/26142 (далі Положення №879).
Пунктом 2 розділу І Положення №879 встановлено, що воно застосовується юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також представництвами іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі підприємства).
Зі змісту п.п. 5, 7 розділу І Положення №879 випливає, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів. Проведення інвентаризації є обов`язковим у разі встановлення фактів крадіжок.
Таким чином, після встановлення фактів крадіжок в магазинах «SPAR», «Сам-маркет» та «ЕКО-маркет» з метою забезпечення виявлення фактичної наявності активів (товарів) обов`язковим було проведення інвентаризації в порядку, визначеному вимогами зазначеного Положення №879. А відсутність певного товару має бути підтверджена документом, складеним за результатами такої інвентаризації.
Розділом ІІ Положення №879 встановлений порядок організації та основні правила проведення інвентаризації.
Так, відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення №879 для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.
Однак, при наданні суду акту міні-ревізії та порівняльних відомостей не було надано копії розпорядчого документу керівника підприємства про створення інвентаризаційної комісії із зазначенням її персонального складу, а саме такий документ є підставою для проведення інвентаризації. Надані акт міні-ревізії та порівняльні відомості не містять посилань на такий розпорядчий документ та в них не зазначений персональний склад інвентаризаційної комісії, а також хто її очолює.
Суд також зазначає, що відповідно до п. 7 розділу ІІ Положення №879, наявність активів при інвентаризації встановлюється шляхом обов`язкового підрахунку, зважування, обміру. Переважування, обмір, підрахунок проводяться у порядку розміщення активів у приміщенні, де вони зберігаються.
Отже, виявлення недостачі певного товару під час проведення інвентаризації можливе шляхом співставлення даних бухгалтерських документів про кількість певного товару та фактичної кількості наявного товару певного найменування, проте, всупереч наведеного п.7 розділу ІІ Положення №879 в аналізованих акті міні-ревізії та порівняльних відомостях не наведені дані бухгалтерських документів про обліковану кількість товару та його ціну, до акту міні-ревізії та порівняльних відомостей також не долучені ці бухгалтерські документи, які б підтверджували фактичну наявність в магазину товару, нестача якого начебто була виявлена.
Більше того, з акту міні-ревізії та порівняльних відомостей взагалі неможливо встановити, за який період могла утворитися виявлена нестача, оскільки відсутні відомості про дату надходження товару або ж дату минулої інвентаризації.
Окрім невідповідності аналізованого акту міні-ревізії та порівняльних відомостей наведеному Положенню №879 за змістом, він також не відповідає Положенню №879 і за формою.
Відповідно до п. 18 розділу ІІ Положення №879, інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) підписуються всіма членами інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та матеріально відповідальними особами. При цьому матеріально відповідальні особи дають розписку, в якій підтверджується, що перевірка активів відбулася в їх присутності, у зв`язку з чим претензій до членів комісії вони не мають, та що вони приймають на відповідальне зберігання перелічені в описі активи. При проведенні інвентаризації у разі зміни матеріально відповідальної особи та особа, яка приймає активи, дає розписку про отримання активів, а та, яка передає, про передачу активів.
Крім того, відповідно до п. 14 розділу ІІ Положення №879, інвентаризаційні описи, акти інвентаризації, звіряльні відомості оформлюються відповідно до вимог, установлених Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами) (далі Положення №88), для первинних документів з урахуванням обов`язкових реквізитів та вимог, передбачених цим Положенням. Матеріали інвентаризації можуть бути заповнені як рукописним способом, так і за допомогою електронних засобів обробки інформації.
За змістом п. 2.4 Положення №88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Однак, надані суду акт міні-ревізії містить лише підписи та прізвище без зазначення посад; порівняльні відомості №РК-00803 від 23.06.2020 та 25.06.2020 містять посаду та підпис без зазначення прізвища особи; порівняльна відомість №РК-00971 від 31.07.2020 взагалі містить лише один підпис без вказівки імені особи, якій він належить та посади. Крім того, до вказаного акту міні-ревізії та порівняльних відомостей не додана розписка матеріально відповідальних осіб з підтвердженням, що перевірка активів відбулася в їх присутності.
Отже, надані суду акт міні-ревізії та порівняльні відомості не містять обов`язкових реквізитів та ані по змісту, ані по формі не відповідає зазначеному Положенню №879 та Положенню №88, які є обов`язковими для застосування юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності.
У зв`язку з цим суд не може прийняти дані, що містяться в них як доказ, аналізовані акт міні-ревізії та порівняльні відомості не є актами інвентаризації в розумінні чинного законодавства України та не є процесуальним джерелом доказів, а тому не містять даних, за допомогою яких можливо було б достовірно встановити те, що інвентаризація активів магазину «SPAR», «Сам-маркет» та «Еко-маркет» після встановлення фактів крадіжок дійсно була проведена у встановленому порядку. А тому у суду є обґрунтовані сумніви в достовірності їхніх відомостей про недоїмку зазначених у ньому товарів на вказану суму. У зв`язку з наявними сумнівами, а також невідповідності ані за змістом, ані за формою вимогам чинного законодавства, суд відкидає та не приймає до уваги як доказ надані акт міні-ревізії від 07.04.2020 та порівняльні відомості №РК-00803 від 23.06.2020 та 25.06.2020 та №РК-00971 від 31.07.2020.

Крім того, які саме товари були викрадені не вбачається із доданих до матеріалів кримінального провадження відеозаписів з камер відеоспостереження магазинів «SPAR», «Сам-маркет» та «Еко-маркет», що були досліджені судом під час судового розгляду, а також з протоколів огляду відео. З відеозаписів не проглядається найменування та ціна товару, яким заволодів обвинувачений, а тому ці відеозаписи підтверджують лише ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 викрав якийсь товар, що не заперечується стороною захисту, проте не підтверджують найменування та вартість цього товару.
Також, на думку суду, показання свідків не можуть підтверджувати який саме товар був викрадений з магазину 06 квітня 2020 року, 23 червня 2020 року, 24 червня 2020 року, 30 червня 2020 року, 31 липня 2020 року та 06 липня 2021 року, з огляду на те, що до повноважень допитаних свідків не входить вирішення питань проведення інвентаризації та доказів зворотнього стороною обвинувачення суду не подано. При цьому, пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 є їхньою суб`єктивною думкою, яка сформувалася у них після перегляду відеозапису з камер відеоспостереження, оскільки з наданих суду відеоматеріалів неможливо встановити найменування та вартість викраденого товару.
Щодо долучених до матеріалів кримінального провадження протоколів слідчих експериментів, то суд не бере останні до уваги, оскільки показання ОСОБА_4 , дані ним під час слідчих експериментів, обвинувачений змінив під час судового розгляду.
Суд також враховує і те, що відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.
Але в будь-якому разі розмір матеріальних збитків у цьому кримінальному провадженні не підтверджений ані висновком експерта, ані документами, наданими представником потерпілого та стороною обвинувачення.
Стаття 22 КПК передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд у відповідності до ч. 6 зазначеної статті КПК, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Судом також відповідно до положень ч. 2 ст. 22 КПК забезпечено рівність прав сторін кримінального провадження на збирання та подання суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК, та всебічно, повно й неупереджено досліджені всі надані сторонами докази. На пропозицію суду перед закінченням з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторонами кримінального провадження не надано інших доказів або клопотань. Враховуючи фундаментальний принцип кримінального процесу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також враховуючи положення ст. 92 КПК, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у тому числі виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, покладений виключно на слідчого та прокурора та, у встановлених КПК випадках, на потерпілого, і аж ніяк не на суд. Більше того, ч. 3 ст. 22 КПК прямо заборонено під час кримінального провадження покладання функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду на один і той самий орган чи службову особу.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини також закріплена і в ст. 17 КПК, згідно положенням якої особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Національне законодавство України повністю узгоджується і з усталеною судовою практикою ЄСПЛ, що сформульована зокрема у п. 43 рішення від 14.02.2008 в справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини», згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». При цьому розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом кримінального провадження, крім того, що інкримінований злочин вчинений, обвинувачений є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом кримінального провадження. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Пунктом 2 ч.1 ст.373 КПК України визначено, що виправдувальний вирок ухвалюється, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Зроблений аналіз досліджених доказів вказує на те, що судом встановлені сумніви про те, що ОСОБА_4 викрав саме ті товари, про які зазначено в обвинувальному акті, та саме тієї вартості. А з урахуванням формалізованих положень чинного законодавства щодо чіткого розмежування кримінально караної крадіжки, відповідальність за яку встановлена ст.185 КК, та дрібного викрадення чужого майна, відповідальність за яке встановлена ст.51 КУпАП, то безумовно ці сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінально караної крадіжки чужого майна в силу ст.62 Конституції України та ст. 17 КПК України мають бути витлумачені на користь обвинуваченого.
Отже, стороною обвинувачення не доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, поза розумним сумнівом, та в силу положень ст. 17 КПК України останній не зобов`язаний доводити свою винуватість і має бути виправданим на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з тим, що не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Рішення щодо речових доказів необхідно прийняти відповідно до ст.100 КПК України.
Оскільки цим вироком ОСОБА_4 визнаний невинуватим та виправданий, запобіжний захід, обраний відносно нього у виді тримання під вартою, необхідно скасувати та звільнити його з під варти в залі суду.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Речові докази: диски DWD R з відеозаписом з камер відео нагляду (а.с. 48, 83, 100, 32, 52,) залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1