Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/2935/22
Провадження №1-кп/279/589/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2022 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000262 від 18.02.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, на утримані осіб не має, раніше судимого:

- 29.06.2022 Коростенським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим терміном на 1 рік;

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 повторно, 28 грудня 2021 року, в 21 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю власників домогосподарства, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, та він залишається бути непоміченим, через пройом в паркані проник на територію житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на подвір`ї вище вказаного домоволодіння, шляхом виймання віконної рами у веранді будинку, та відкручування з внутрішньої сторони вхідних дверей веранди зі скоби двох болтів, за допомогою якої закривався навісний замок, проник до середини житлового будинку, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_4 , а саме: чавунну плиту пічного опалення на дві конфорки, вартістю 514, 77 грн.; два чавунних кільця для плити, загальною вартістю 49, 33 грн.; чавунний колесник-решітку, вартістю 151 грн. 67 коп., а всього таємно викрав майна на загальну суму 715 гривень 77 копійок, після чого з викраденим місце події залишив, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 , матеріального збитку на вище вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_5 , якому висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального аку.
Обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченим ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. При цьому, обвинувачений підтвердив зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснив, що дійсно в указаний в обвинувальному акті день та час таємно викрав чуже майно, зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому.
Потерпіла зазначила, щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена. Його дії мають правильну правову кваліфікацію як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненине повторно, поєднанане з проникненням у житло, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч.3 та ч.4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
Як особа молодого віку ОСОБА_5 характеризуються посередньо, неодружений, на утриманні осіб не має, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше судимий.
Згідно ст.12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.
Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З урахуванням викладеного, суд призначає покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі. Враховуючи, що дане кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив до ухвалення вироку Коростенським міськрайоннийм судом Житомирської області від 29.06.2022 року, тому остаточне покарання підлягає призначенню за правилами ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому.
Крім того, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 , на спеціалізованих обліках не перебуває, беручи до уваги позицію потерпілої, те, що остання на суворому покаранні не наполягала, а також щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, те, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, навіть попри скоєння тяжкого стосовно ст.12 КК України злочину, суд вважає, що виправити ОСОБА_5 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку ОСОБА_5 не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України.
У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування, від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і небажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень. У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Відповідно до ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, арешт на майно відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 відповідно до Ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.06.2022 у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, залишити незмінним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити за правилами ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення призначеним покаранням покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.06.2022 року, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Відповідно до ст.75 КК Україниз вільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 роки.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити незмінним.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1029,72 грн. витрат на залучення експерта для проведення експертизи.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.05.2022 року, а саме: на металеву плиту пічного опалення, два металеві кружки та колесник-решітку - скасувати.

Речові докази у провадженні, а саме:

- металеву плиту пічного опалення, два металеві кружки та колосник - решітку, що зберігаються в камері схову Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути у власність ОСОБА_4 ;

- оптичний DVD диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 16.06.2022 року, шо зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

-
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України. Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1 копія згідно з оригіналом