Справа №613/624/22 Провадження № 1-кс/613/280/22
УХВАЛА
9 вересня 2022 року м.Богодухів
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 02.09.2022 о 13 годині 42 хвилини до чергової частини Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення інспектора СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про те, що 02.09.2022 близько 13:40 годині за адресою: м.Богодухів, вул. Харківська, 203, на блокпосту зупинили автомобіль ЗАЗ Таврія з державним номером НОМЕР_5 , виявилось, що він код перебит.
Згідно рапорту інспектора СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , 02.09.2022 близько 13 години 20 хвилин по вул. Харківській, 203, останнім був зупинений автомобіль ЗАЗ «Славута», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час звірки номеру кузова з технічним паспортом на автомобіль виявлено відмінність останніх п`яти цифр.
02.09.2022 проведено огляд місця події транспортного засобу марки ЗАЗ, колір сірий, на якому встановлені державні номерні знаки НОМЕР_1 , та під капотом, на металевій частині кузова встановлено наявність номеру шасі (vin коду) НОМЕР_2 .
Також оглянуто свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке надано водієм автомобіля ЗАЗ «Славута», ОСОБА_3 , та встановлено, що відповідно до даного свідоцтва транспортний засіб марки ЗАЗ, модель 110307, 2004 року випуску, колір сірий, шасі (vin код) НОМЕР_6 , хетчбек, державний номерний знак НОМЕР_1 , власник ОСОБА_5 , зареєстрований АДРЕСА_2 , видано м. Київ, МРЕВ-3 ДАІ ГУ-УМВС України 23.02.2005.
Таким чином, встановлено невідповідність vin-коду нанесеному на автомобілі, та vin-коду у свідоцтві про державну реєстрацію транспортного засобу.
За результатами огляду транспортний засіб марки ЗАЗ, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 - вилучені.
Опитаний водій транспортного засобу ОСОБА_3 , надав пояснення, що вказаний автомобіль ЗАЗ «Славута», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 він придбав по «техпаспорту» у малознайомої особи за 300 доларів США, про те, що з автомобілем є якісь проблеми, йому не відомо.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що було здійснено підробку або заміну ідентифікаційного номера на транспортному засобі.
До ТСЦ 6343 РСЦ МВС у Харківській області направлено запит щодо надання інформації: реєстраційні дані транспортного засобу марки ЗАЗ, модель 110307, 2004 року випуску, колір сірий, шасі (vin код) НОМЕР_6 , хетчбек, державний номерний знак НОМЕР_1 , в т.ч. дані власника, остання реєстрація/перереєстрація; реєстраційні дані транспортного засобу марки ЗАЗ, колір сірий, шасі (vin код) НОМЕР_2 , в т.ч. дані власника, остання реєстрація/перереєстрація, в т.ч. дані власника, державний номерний знак, остання реєстрація/перереєстрація; дані щодо реєстрації транспортного засобу, власника та ін. відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Станом на 05.09.2022 інформацію від ТСЦ не отримано.
03.09.2022 автомобіль марки ЗАЗ, моделі 110307, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер шасі (vin код) НОМЕР_2 , та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , шасі (vin код) НОМЕР_6 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, місцем зберігання автомобіля визначено майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м.Богодухів, вул.Міліцейська, 9, а місцем зберігання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу матеріали кримінального провадження.
З метою виконання завдань кримінального провадження передбачених у ст. 2 КПК України, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, прокурор вважає, що є наступні підстави для позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.
По-перше, у разі не запобігання ризикам відчуження, розпорядження та користування вищевказаним автомобілем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу можуть бути втрачені докази вчинення кримінального проступку.
По-друге, у органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду експертиз, об`єктом дослідження яких будуть саме вказані автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Враховуючи пояснення ОСОБА_3 , та той факт, що останній знаходився за кермом автомобіля марки ЗАЗ, моделі 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (vin код) НОМЕР_2 , то є достатні підстави вважати, що він є власником вказаного автомобіля.
Крім того, враховуючи пояснення ОСОБА_3 та те, що саме останнім було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , то є підстави вважати, що останній є його володілець.
Враховуючи вищевикладене, прокурор зазначає, що для досягнення дієвості цього провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки ЗАЗ, моделі 110307, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , шасі (vin код) НОМЕР_2 та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , в зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з вищевказаним клопотанням.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
За правилами п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Також слід зазначити, що ст.171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Відповідно до вимогч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання
Згідно вимог ч.6 ст.173 КПК України,ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Згідно порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні, визначеного в ч.1 ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Проте, клопотання прокурора не містить жодних даних щодо власника майна, також не зазначено номерів телефону, електронної пошти чи факсимільного зв`язку власника майна, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч.1 ст.172 КПК України, - судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.
При цьому, такий судовий виклик власника майна є обов`язковим, оскільки за змістом ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна може розглядатися без повідомлення власника майна виключно у випадку, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене.
Доказів неможливості з`ясування вищевказаної інформації до клопотання прокурором не додані, що з урахуванням стислого строку розгляду клопотання, передбаченого ч.1 ст.172 КПК України, фактично унеможливлює виконання слідчим суддею вимог Закону, повідомлення власників майна про судовий розгляд та розгляду клопотання у встановлений КПК України строк.
Крім того, під час вивчення матеріалів справи встановлено, що в доданому до клопотання витязі з ЄРДР відсутні будь-які відомості щодо тимчасово вилученого майна на яке прокурор просить накласти арешт, що виключає можливість з"ясування питання його відношення до вказаних в витязі кримінального правопорушення та його кваліфікації.
Тим самим, вищевказаних вимог закону прокурором дотримано не було.
Відповідно ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна, не може бути розглянуто по суті та підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.7,171,172,309,372 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя