Справа № 204/2045/22
Провадження № 1-в/204/454/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього ст. 81 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2019 року його було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. За період відбування покарання в місцях позбавлення волі він характеризується виключно позитивно, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має декілька заохочень від начальника установи, стягнень не має. Підтримує соціально корисні зв`язки з рідними. Має на утриманні малолітнього сина, має матір похилого віку. У відношенні до засуджених не конфліктний. Провину у скоєному злочині усвідомив, щиросердечно розкаюється. Відбуває покарання з 03 квітня 2019 року і на цей час він відбув 2/3 частини покарання, а саме три роки. Просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання та надати можливість захисту територіальної цілісності України та народу України, оскільки він має досвід ведення бойових дій та приймав безпосередню участь в антитерористичній операції по звільненню Донецької та Луганської областей, має статус учасника бойових дій. Окрім цього, зазначив, що він не знав про наявність у нього стягнення, хоча він дійсно і перебував в ДІЗО, однак йому нічого не пояснювали. Він не був того дня в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він зовсім не вживає алкогольні напої. Неправомірні дії керівництва Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» він не оскаржував.
В судовому засіданні представник Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_5 зазначив, що засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03 квітня 2019 року. З 01 лютого 2020 року відбуває покарання та був зарахований до господарчої обслуги Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» та отримував заохочення. 24 березня 2022 року засудженого було відраховано зі складу господарчої обслуги за грубе порушення вимог режиму відбування покарання. На теперішній час засуджений не залучається до роботи, оскільки був відрахований зі складу господарчої обслуги та чекає на етапування до колонії для подальшого відбування покарання. Державна установа «Дніпровська установа виконання покарань № 4» на даний час вважає, що клопотання засудженого є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого, оскільки він не довів свого виправлення, хоча і відбув необхідний строк покарання для можливості застосування ст. 81 КК України. Виконання засудженими режимних вимог є не привілегією, а обов`язком засуджених. На даний час засуджений не залучається до праці, оскільки був відрахований зі складу господарчої обслуги за грубе порушення режимних вимог. Окрім цього, в засудженого мається стягнення, яке є не погашеним.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Судом встановлено, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2019 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 28, ч. 2 ст. 302-2, ч. 2 ст. 303, ст. 70 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 частково приєднано до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року, та остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2019 року набрав законної сили 15 січня 2020 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 - 03 квітня 2019 року.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.
Суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.
Щодо даних про особу, то засуджений ОСОБА_3 був засуджений за ст. 28, ч. 2 ст. 302-2, ч. 2 ст. 303 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого та тяжкого злочинів.
З досліджених документів вбачається, що засуджений ОСОБА_3 відбув встановлену законом частину строку покарання.
Згідно характеристики, надано Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань № 4» засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03 квітня 2019 року. Під час тримання в установі характеризував себе посередньо, стягнення та заохочення не застосовувалися. З 01 лютого 2020 року відбував покарання у складі господарчої обслуги ДУВП № 4. За період відбування покарання характеризувався добре. Дотримувався встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи, про те інколи допускав порушення вимог режиму відбування покарання внаслідок чого мав дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора, яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має п`ять заохочень. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. 24 березня 2022 року засудженого було відраховано зі складу господарчої обслуги за грубе порушення вимог режиму відбування покарання. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Відповідно до ст. 123 КВК України приймав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова освіта». Відповідно до ст. 110 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. Зв`язки з рідними міцні, цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Стан здоров`я задовільний. Вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається.
З матеріалів особової справи та довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_3 вбачається, що він має п`ять заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, окрім цього 19 березня 2022 року на ОСОБА_3 було накладено стягнення у виді перебування в дисциплінарному ізоляторі строком на п`ять діб за порушення режиму утримання, а саме покинув своє робоче місце та порушив форму одягу, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Надавати пояснення по даному факту відмовився в категоричній формі.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КВК України, засудженим забороняється: вживати спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби; самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації колонії у гуртожитках та відділеннях, у яких вони не проживають, або на виробничих об`єктах, на яких вони не працюють.
Згідно із наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14 червня 2019 року «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», засудженим забороняється: виготовляти, зберігати і користуватися предметами, речами, напоями та речовинами, забороненими для передавання ув`язненим і засудженим, а також для користування та зберігання при собі. Без дозволу персоналу СІЗО виходити з камер та інших приміщень режимних корпусів.
Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , будучи обізнаним про правила поведінки та правила тримання під вартою, нехтуючи Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України та, будучи попередженим про недопустимість порушення таких правил, умисно допускає їх порушення та порушення вимог режиму.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, останній згідно витягу з наказу № 59/АГ-20 від 30 січня 2020 року на підставі заяви був зарахований з 01 лютого 2020 року до числа господарської обслуги установи Дніпровська установа «Дніпровська установа виконання покарань № 4», на посаду пекаря другого розряду.
У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України праця засудженого є одним із ключових факторів щодо можливості застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Однак, хоча ОСОБА_3 за період відбування покарання і працював в установі, та за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці неодноразово отримував заохочення це не може бути взяте судом до уваги як безпосередній чинник виправлення засудженого в період відбування покарання, оскільки ОСОБА_3 поряд з отриманням заохочень порушив правила внутрішнього розпорядку установи за що отримання стягнення, внаслідок чого 24 березня 2022 року відповідно до витягу з наказу № 167/АГ-22 ОСОБА_3 з 24 березня 2022 року було відраховано з числа господарчої обслуги установи, зазначене може свідчити про відсутність у засудженого належних висновків щодо своєї поведінки, що вказує на відсутність настанов у ОСОБА_3 на дотримання правослухняної поведінки у майбутньому та недопущення в подальшому таких випадків.
В судовому засіданні не встановлені обставини, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі. Поведінка засудженого не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених та бути підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
У судовому засіданні не надано інших доказів виправлення засудженого ОСОБА_3 , а тому відсутні підстави для застосування пільг до нього згідно ст. 81 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього ст. 81 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1