Справа № 127/8328/22
Провадження №11-сс/801/297/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000114 від 22.04.2022 року підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , не працюючому, освіта, середня-спеціальна, раніше судимому:
26.09.2001 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ч.2 ст.141, ч.2 ст.185, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки;
25.12.2003 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки;
21.12.2007 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років;
29.04.2009 року вироком Староміським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.357, ч.2,3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України із позбавленням волі на 4 роки. В силу ст.71 КК України приєднано невідбутий строк до вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.12.2007 року покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років;
30.12.2016 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора: ОСОБА_8 ,
захисника : ОСОБА_6 ,

В с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Вінницької області від 25.04.2022 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 60 днів, до 20:55 год. 20.06.2022 року.
Одночасно визначено розмір застави в сумі 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена у визначеному порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 виконувати обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;
носити електронний засіб контролю.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 22.04.2022 біля 20:46 годин ОСОБА_7 маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, у тому числі за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2016 року разом із ОСОБА_9 тримаючи в руках скляні пляшки з-під пива, перебували поблизу відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: м. Вінниця, вул. М. Ващука, 16-а, на якому наявна вивіска із надписом «ПОЛІЦІЯ», де у останніх виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганський дій.
Реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок та розуміючи протиправність своїх дій щодо скоєння їх у громадському місці, проявили особливу зухвалість, підійшли до адміністративної будівлі відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за вищевказаною адресою.
Знаходячись біля даної адміністративної будівлі, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_7 почали реалізовувати свій спільний злочинний умисел, в наслідок чого ОСОБА_9 умисно справив природні потреби на адміністративну будівлю, після чого останній разом із ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом по відношенню до Національної поліції України, із агресією почали наносити удари ногами по адміністративній будівлі відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та її вхідних дверях.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку, спустились із сходів відділення поліції та жбурнули скляними пляшками з-під пива, які були у них в руках, в сторону вищевказаного відділення поліції, які, в свою чергу, розбились, після чого, реалізувавши свій спільний злочинний умисел ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли у невідомому напряму.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2022 року та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .
Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що слідчий суддя не надав належної оцінки доводам сторони захисту стосовно невідповідності за формою та змістом клопотання слідчого вимогам закону, в тому числі залишив без вирішення клопотання сторони захисту про повернення прокурору копій процесуальних документів (копії протоколу затримання та повідомлення про підозру), поданих слідчому судді поза судовим засіданням з порушенням вимог ч.2 ст.185 КПК України.

Єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в ухвалі слідчий суддя послався на те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що само по собі свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, однак Європейським судом з прав людини неодноразово наголошувалось, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути єдиною підставою для тримання під вартою Будь-яких доказів про існування вказаних в ухвалі ризиків судом не встановлено. З наведених підстав ухвалу слідчого судді не можна визнати обгрунтованою.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя не здійснив дій, які б забезпечили дотримання вимог ч.1 ст.178 КПК України.
Застосовуючи до підзахисного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя жодним чином не мотивував висновок суду щодо наявності обґрунтованої підозри.
Крім того, слідчий суддя не врахував особи підозрюваного ОСОБА_7 , який проживає разом з матір`ю, яка є особою з інвалідністю, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК.
Слідчий суддя, визначивши розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 в 40 розмірів прожиткових мінімумів, вийшов за межі максимально визначеного розміру застави по даним категоріям злочинів, порушивши при цьому норми матеріального права.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, про що 23.04.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру.
Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.
Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 , маючи непогашену судимість на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення за ч.2 ст.296 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 4 років, тому у слідства є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 , судимість якого не погашена, що показує на схильність до вчинення кримінальних правопорушень, знов обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, яке є суспільно небезпечним злочином, що виражається у умисному грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, а тому наявні ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.
Твердження захисника ОСОБА_6 про те, що слідчий суддя не врахував особи підозрюваного ОСОБА_7 , який проживає разом з матір`ю, яка є особою з інвалідністю, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК, є безпідставними, оскільки слідчим суддею враховано всі фактичні обставини кримінального провадження та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вказав, що слідчий суддя, визначивши розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 в 40 розмірів прожиткових мінімумів, вийшов за межі максимально визначеного розміру застави по даним категоріям злочинів, порушивши при цьому норми матеріального права.

З вказаними вище доводами суд апеляційної інстанції погоджується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
Відповідно до ч.1,2 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Ті самі дії, вчинені групою осіб караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відповідно до ч.5 п.1 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підозрюваному ОСОБА_7 23.04.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.
Визначаючи розмір застави, слідчий суддя належним чином не умотивував своє рішення щодо наявності підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_7 застави у розмірі 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, який перевищує 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який передбачений ч.5 п.1 ст.182 КПК України.
Розмір застави, визначений слідчим суддею не відповідає вимогам ч.5 п.1 ст.182 КПК України.
Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає, що, враховуючи особу ОСОБА_7 , обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину в якому підозрюється останній, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, доцільно визначити розмір застави 49620 грн., що відповідає вимогам ч.5 п.1 ст.182 КПК України та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Таким чином, ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2022 року слід скасувати та постановити нову.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Задовольнити частково клопотання слідчого ОСОБА_10 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20:55 год. 20.06.2022 року
Визначити розмір застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці ,як може бути внесена у визначеному порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_7 у ДУ «Вінницька УВП №1».

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4