Справа № 467/277/21
Провадження № 1-кп/467/16/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції), ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції), ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення застави заставодавцю

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0001125, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про повернення застави у розмірі 136 200 грн. заставодавцю ОСОБА_9 , мотивуючи його тим, що 11 січня 2021 року заставодавцем ОСОБА_9 на рахунок Заводського районного суду м. Миколаєва внесено заставу у розмірі 136 200 грн., визначену ухвалою слідчого судді цього ж суду від 06 січня 2021 року, якою відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Після звільнення ОСОБА_4 з під варти строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України продовжувався неодноразово як слідчим суддею, так і судом, зокрема, останнього разу ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 липня 2021 року на строк до 10 вересня 2021 року. Однак, вказана ухвала в силу положень ст. 203 КПК України припинила свою дію 10 вересня 2021 року і в подальшому клопотань про продовження строку дії запобіжного заходу у виді застави відносно ОСОБА_4 до суду не подавалось.

За такого, на думку захисника, застава у розмірі 136 200 грн., яка не була звернена в дохід держави, підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_9 , яка внесла її на рахунок Заводського районного суду м. Миколаєва згідно квитанції № N1DL03324К від 11 січня 2021 року.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що КПК України не визначено строк застосування застави. Вважав, що саме запобіжний захід у виді застави зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим ОСОБА_4 .

Інші учасники справи в судовому засіданні підтримали подане захисником ОСОБА_6 клопотання.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 січня 2021 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави та покладенням ряду обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, які діятимуть у разі внесення застави та звільнення у зв`язку із цим з- під варти. Зокрема, слідчим суддею було визначено такі обов`язки: не відлучатися за межі Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого прокурора та суд про зміну місця свого проживання та/або роботи, утриматися від спілкування з обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій в рамках цього кримінального провадження та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

11 січня 2021 року ОСОБА_4 було звільнено з - під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі 136 200 грн. заставодавцем ОСОБА_9 , що підтверджується копію квитанції № N1DL03324К від 11 січня 2021 року.

У подальшому строк дії визначених обов`язків продовжувався як слідчим суддею, так і судом, зокрема, останнього разу ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 липня 2021 року на строк до 10 вересня 2021 року включно.

Клопотань про продовження строку дії запобіжного заходу у виді застави відносно ОСОБА_4 прокурором з того часу не вносилось.

У контексті такого, вирішуючи порушене захисником питання, суд враховує таке.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами, серед інших, є, зокрема, застава.
Щодо обов`язків регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то вони можуть бути застосовані тільки з певним запобіжним заходом з числа передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.
Так, частинами 1-3 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, а відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Частиною 7 ст. 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Водночас, нормами глави 18 КПК України «Запобіжні заходи, затримання особи» не встановлено обмеження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, як альтернативи обраному запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, однак чітко визначено частиною 7 ст. 194 КПК України, що після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Отже, у зазначеній нормі йдеться про припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу виключно в частині покладення на підозрюваного, обвинуваченого відповідних обов`язків згідно із ст. 194 КПК України.
Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що частина 7 ст. 42 КПК Україна визначає загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного. Так, підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Підозрюваному, обвинуваченому вручається пам`ятка про його процесуальні права та обов`язки одночасно з їх повідомленням особою, яка здійснює таке повідомлення (ч. 8 ст. 42 КПК України).
Отже, зазначені в ч. 7 ст. 42 КПК України обов`язки підозрюваного (окрім обов`язків, визначених в п. 2 цієї частини) покладаються на нього згідно з процесуальним законом і діють з часу набуття статусу підозрюваного, незалежно від застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
В свою чергу, стаття 194 КПК України визначає перелік обов`язків, які можуть покладатися на підозрюваного рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Так, частина 5 ст. 194 КПК України визначає умови покладення таких додаткових обов`язків: 1) обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою; 2) доведеність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до обраного підозрюваному запобіжного заходу при наявності визначених в ч. 5 ст. 194 КПК України умов.
Отже, вказана в ст. 182 КПК України мета забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, не пов`язана лише з тими обов`язками, які визначені в ст. 194 КПК України і застосовуються додатково до запобіжного заходу, та охоплює більш широке їх поняття, яке поглинається ч. 7 ст. 42 КПК України.
Тому ототожнення цих обов`язків із запобіжним заходом і твердження захисника про те, що з закінченням їх дії втрачає чинність обраний запобіжний захід, є помилковим.
Як наслідок, ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 січня 2021 року в частині обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави не припиняла свою дію.
Адже із внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Таким чином, аналіз наведених вище положень законодавства в їх системному взаємозв`язку, дає підстави для висновку, що застава, як запобіжний захід, за своєю природою визначеного строку дії не має, діє з моменту її внесення за рішенням слідчого судді, суду і до моменту, коли за рішенням слідчого судді, суду буде змінена на інший запобіжний захід або до вирішення кримінального провадження по суті. При цьому обов`язки, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, не є нерозривними із застосованим запобіжним заходом у вигляді застави або іншим запобіжним заходом, не пов`язаним з триманням під вартою, оскільки такі обов`язки покладаються на визначений законом строк, а обов`язки, які встановлені ч. 7 ст. 42 КПК України, діють щодо підозрюваного, обвинуваченого протягом всіх етапів кримінального провадження. Тому з припиненням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припиняється.
За такого, оскільки розгляд кримінального провадження не завершено,відносно ОСОБА_4 діє запобіжний захід у виді застави, який не є зміненим чи скасованим, вважає необґрунтованим повернення застави заставодавцю.

У зв`язку з чим клопотання захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 369-372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення застави заставодавцю відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 07 вересня 2022 року о 8 годині 40 хвилин.

Суддя ОСОБА_1