Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2292/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000207 від 01.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з угодою про визнання винуватості,

В С Т А Н О В И В:

25.08.2022 року, близько 10 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме належних ОСОБА_6 грошових коштів.

В подальшому, ОСОБА_4 , під час дії по всій території України особливого правового режиму - воєнного стану, який запроваджений відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119- IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17 травня 2022 року №341/2022 затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ та від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500- IX, перебуваючи у вказаному житловому будинку, реалізуючи свій злочинний намір, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), з корисливих спонукань пройшов до спальної кімнати ОСОБА_6 , де скориставшись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, під матрацом на ліжку виявив та таємно викрав належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 18000 гривень, які знаходились у книжці «ХРИСТИАНСКОЕ ВЕРОУЧЕНИЕ ДЛЯ ДЕТЕЙ», після чого покинув приміщення житлового будинку, а в подальшому розпорядився ними (грошовими коштами) на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (грошові кошти), в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 18000 грн..

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

19 вересня 2022 року між начальником Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468 - 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду разом з обвинувальним актом. За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 сторонами віднесено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням особистих даних ОСОБА_4 обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони узгодили вид та міру покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Прокурор та захисник обвинуваченого вважали наявними підстави для затвердження угоди.

Потерпіла ОСОБА_6 надала заяву про розгляд справи без її участі, матеріальна шкода їй відшкодована, будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має. Просить покарати обвинуваченого згідно вимог чинного законодавства.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.2 ст.12 КК України, є тяжким злочином. Як видно із заяви потерпілої ОСОБА_6 від 16.09.2022 року, остання надала згоду на укладення угоди про визнання винуватості, шкода матеріального характеру відшкодована їй частково, а саме на суму 7500 грн., претензій майнового характеру до ОСОБА_4 не має. Не заперечує щодо призначення покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 4 ст. 185 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушенян, дані, що характеризують особу винного, та його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4. ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 та призначення покарання, узгодженого сторонами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжні заходи до ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувалися і в підготовчому судовому засіданні клопотань про їх застосування не надійшло.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 473 476, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 вересня 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000207 від 01.09.2022, укладену між начальником Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 ти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: грошові кошти в сумі 7500 грн. - залишити власнику ОСОБА_6 .

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1