ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3223/22 Справа № 326/2362/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року було продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 листопада 2022 року включно.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, міцних соціальних зв`язків не має, до затримання працював за цивільно-правовим договором за межами України, обвинуваченому відома адреса проживання потерпілої та свідків, які є його родичами та сусідами, тому суд першої інстанції зробив висновок, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та змінити йому запобіжний захід на більш мякий, не повязаний з триманням під вартою, а саме застосувати особисте зобовязання або нічний домашній арешт.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції не було перевірено доказів наданих прокурором стосовно наявності його вини у інкримінованому йому злочині, а також прокурором не було доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказує, що до затримання він працював за кордоном, підтримував матеріально дітей та колишню дружину, наразі його можуть забезпечити постійним місцем проживання, а також він може бути корисним у ЗСУ.
Зазначив, що надав свої покази під тиском прокурора та слідчого, за відсутності захисника, а також у нього відсутня можливість спілкуватися зі своїм адвокатом.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Жоден з учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до десяти років, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 , він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо того, що він працював за кордоном, підтримував матеріально дітей та колишню дружину, наразі його можуть забезпечити постійним місцем проживання, оскільки дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді справи була присутня захисниця ОСОБА_7 , тому право на захист обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до чинного законодавства, не було порушено, тому доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів не приймає до уваги.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що він буде корисним у ЗСУ, не зменшує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також колегія суддів зазначає, що питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі, тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, що відповідає і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінуються останньому.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4