Єдиний унікальний номер 341/358/21
Номер провадження 1-кп/341/67/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорки ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2020 під № 0000266, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, з середньо освітою, неодружена, раніше судима:
- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.08.20 за ч. 1 ст. 185 КК України із призначеним покаранням у виді штрафу у розмірі 850,0 грн, який сплатила 19.08.2020;

- вироком Івано-Франківського міського суду від 06.12.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України із призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 79 КК України з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.
встановив:
ОСОБА_4 вчинила повторно, за попередньою змовою групою осіб, таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних установлених судом обставин.
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимою за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, в період не погашеної судимості, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала і повторно вчинила нове кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 18.11.2020 ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, із якою попередньо домовилась про вчинення крадіжок майна громадян, з метою вчинення крадіжок прибули у АДРЕСА_2 та реалізовуючи свій спільний умисел, спрямований на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, підійшли до будинку АДРЕСА_3 та почали очікувати осіб похилого віку, з метою увійти до них в довіру та у подальшому викрасти майно цих осіб.
Надалі, близько 12 години 40 хвилин ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, побачили ОСОБА_6 , 1956 року народження, яка підходила до вищевказаного будинку. З метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що потерпіла похилого віку, ОСОБА_4 спільно із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою між собою, підійшли до ОСОБА_6 , відрекомендувались їй працівниками соціальної служби та, увійшовши в довіру ОСОБА_6 , всі разом зайшли до належної останній квартири АДРЕСА_4 .
Перебуваючи у вказаному вище приміщенні, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, відволікала розмовами про соціальну допомогу ОСОБА_6 , таємно викрала мобільний телефон марки «HUAWEI Р 8 Lite», який знаходився на комп`ютерному столі спальної кімнати, та надалі поклала його в кишеню своєї куртки. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, у той час доки особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, продовжувала відволікати увагу ОСОБА_6 , ОСОБА_4 викрала з шухляди шафи, яка знаходилась у передпокої, грошові кошти в сумі 100 грн.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 спільно із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, покинули місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1795 грн.
Ураховуючи викладене, суд визнає винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, оскільки вона вчинила повторно за попередньою змовою групою осіб, таємне викрадення чужого майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_6 .
При цьому розгляд провадження здійснювався стосовно ОСОБА_4 в межах пред`явленого їй обвинувачення.
Оскільки, обвинувачена у судовому засіданні вину визнала, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини та надала суду показання, аналогічні пред`явленим обвинуваченням, які відповідають фактичним обставинам справи і такі нею не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів у цьому кримінальному провадженні, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченої, сумнівів у добровільності та істинності позиції якої у суду немає, дослідженням документів, які стосуються характеризуючих даних обвинуваченої, речових доказів, судових витрат. Водночас згода обвинуваченої щодо застосування положень частини 3 статті 349 КПК України зафіксована за допомогою технічного запису процесу засідання.
Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Показаннями допитаної у судовому засіданні обвинуваченої ОСОБА_4 , яка свою вину у вчиненому визнала, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно вчинила повторно крадіжку, за попередньою змовою з іншою особою, телефона і грошей у потерпілої ОСОБА_6 . До вчиненого нею кримінального правопорушення ставиться негативно, готова до покарання, яке просить призначити не дуже суворим. Погодилась з позицією прокурора щодо покарання. Зазначила, що зробила для себе належні висновки, у майбутньому більше не буде викрадати чуже майно.

Письмовою заявою потерпілої ОСОБА_6 від 15.04.2022, у якій зазначено, що претензій до обвинуваченої вона не має, збитки їй відшкодовані у повному обсязі, справу просить розглядати без її участі, покарання обвинуваченій просить призначити на розсуд суду.
Копією вироку Івано-Франківського міського суду від 06.12.2021, яким ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні 10.11.2020 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 79 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.
Отже, суд дійшов висновку про доведення повністю винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.
У судових дебатах прокурорка просила призначити обвинуваченій міру покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Івано-Франківського міського суду від 06.12.2021. Із застосуванням положень статті 79 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття і відшкодування потерпілій завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої відповідно до статті 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до змісту досудової доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_4 , історію правопорушень, а також високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення особи не можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфікується за частиною другою статті 185 КК України, особу винної, яка неодноразово судима, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, думку потерпілої про призначення покарання та відсутність з її боку будь-яких претензій матеріального чи морального характеру.

З урахуванням усіх вказаних обставин суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у межах санкції частини 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі, яке буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення до ухвалення попереднього вироку Івано-Франківським міським судом від 06.12.2021, яким її засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, то суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на підставі частин 1, 4 статті 70 КК України.

Своєю чергою, ураховуючи ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, позицію потерпілої, наявність двох пом`якшуючих обставин, двох малолітніх дітей, 2019 і 2020 років народження, на утриманні обвинуваченої, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення особи можливі без відбування покарання, та вважає за можливе на підставі положень статті 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Тобто, з огляду на обставини справи, характер вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про те, що обвинувачена не становить для суспільства на стільки високу небезпеку, що вимагає обов`язкової її ізоляції. Отже, суд вважає за можливе надати ОСОБА_4 можливість довести перед суспільством, що вона стала на шлях виправлення. При цьому, визначаючи тривалість іспитового строку, суд враховує як тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, так і вчинення корисливого злочину не вперше.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи становлять 2615,16 грн, а тому відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 70, 76, 79, 185 Кримінального кодексу України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі частин першої, четвертої статті 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Івано-Франківського міського суду від 06.12.2021, менш суворого покарання, призначеного за вироком у цьому кримінальному провадженні, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки. Іспитовий строк суд встановлює тривалістю 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до статті 165 КВК України іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 16 копійок.
Речові докази:

- 5 слідів рук залишити у матеріалах кримінального провадження, що залишились у сторони обвинувачення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

СуддяОСОБА_7