Справа № 396/357/22
Провадження № 1-кс/396/48/22
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання вказує, що 13.04.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в лісонасадженні, розташованому за кординатами: широта 48.320687, довгота 31,474967 в м. Новоукраїнка Кіровоградської області здійснив незаконну порубку 8 дерев.
13.04.2022 року проведено огляд місця події лісонасадження, що розташоване за координатами: широта 48.320687, довгота 31,474967, в м. Новоукраїнка Кіровоградської області на якій виявлено свіжі спиляні пні, в кількості 8 шт, діаметри розмірами: 1) 16 см., 2) 18 см., 3)14 см., 4) 16,5 см., 5) 25 см., 6) 30 см., 7) 13,6 см., 8) 19 см.
13.04.2022 року проведено огляд місця події на полі, що розташоване за координатами: ширина 48,326255; довгота 31,484165, в м. Новоукраїнка Кіровоградської області на якій виявлено автомобіль ВАЗ 2121, темно зеленого кольору, д.н. НОМЕР_1 . Під час огляд даного автомобіля в багажному відділенні виявлено 27 спилів деревини різної довжини та діаметру (від 7 см. до 29 см).
В ході проведення огляду місця події було вилучено: автомобіль ВАЗ 2121, темно зеленого кольору, д.н. НОМЕР_1 та 27 спилів деревини.
Вилучені речі визнано речовим доказом по кримінальному провадженні та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля ВАЗ 2121, темно зеленого кольору, д.н. НОМЕР_1 являється ОСОБА_6 , жит. АДРЕСА_1 та яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення їх зберігання та використання як речового доказу у справі, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
Прокурор Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в судовому засіданні підримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 , в судовому засіданні підримала клопотання про арешт майна та просила його задовольнити.
ОСОБА_6 , який являється власником автомобіля марки ВАЗ 2121, д.н. НОМЕР_1 , для розгляду клопотання не з`явився з невідомих суду причин. Про розгляд справи повідомлявся належним чином.
ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував, щодо задоволення клопотання слідчого про арешт майна.
Заслухавши прокурора, слідчого, ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя, вирішуючи заявлене клопотання виходить із наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звукові відеозаписи, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилученні речі та документи які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносять до предметів, які вилучені законно з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактично позбавлення підозрюваного можливості, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно до п.п. 3,4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч.ч 1,2 ст.170 КПК України арешт майна є тимчасово позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливість відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти з метою забезпечення його зберігання та використання як речового доказу у справі.
Суд враховує, що згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.
Матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.
Автомобіль ВАЗ 2121, темно зеленого кольору, д.н. НОМЕР_1 , зберігати при Новоукраїнському РВП ГУНП в Кіровоградській області, до вирішення питання про його транспортування на спеціалізований майданчик затриманих транспортних засобів (ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області), в подальшому місцем зберігання вказаного транспортного засобу визначити за ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області.
27 спилів деревини, зберігати при Новоукраїнському РВП ГУНП в Кіровоградській області, за адресою вул. Гагаріна, 4, м. Новоукраїнка Кіровоградської області (а.к. 13-14).
Враховуючи вищезазначені положення КПК України, строки подання клопотання про арешт вилученого майна в ході огляду місця події 13.04.2022 року, слідчий суддя вважає є обгрунтована необхідність у накладенні арешту на майно: автомобіль ВАЗ 2121, темно зеленого кольору, д.н. НОМЕР_1 та 27 спилів деревини, із забороною користування та розпорядження ним до скасовування арешту у встановленому Законом порядку, з метою забезпечення повноти досудового розслідування у кримінальному провадженні і забезпечення доказів у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Автомобіль ВАЗ 2121, темно зеленого кольору, д.н. НОМЕР_1 , зберігати при Новоукраїнському РВП ГУНП в Кіровоградській області, до вирішення питання про його транспортування на спеціалізований майданчик затриманих транспортних засобів (ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області), в подальшому місцем зберігання вказаного транспортного засобу визначити за ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області.
27 спилів деревини, зберігати при Новоукраїнському РВП ГУНП в Кіровоградській області, за адресою вул. Гагаріна, 4, м. Новоукраїнка Кіровоградської області.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її оголошення.
Повний текст ухвали суду складено 15.04.2022 року та оголошено учасникам провадження 15.04.2022 року о 11.55 годині.
Слідчий суддя: ОСОБА_1