Провадження №1-кс/127/8630/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Летківка Тростянецького району Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, старшого солдата військової частини НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого 2021 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що Досудовим розслідуванням установлено, що близько 01 години 30 хвилин 08.08.2022 водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Польовій в с. Сорокодуби Тульчинського району Вінницької області, у напрямку перехрестя з вул. Лесі Українки, поблизу будинку № 73, у момент об`єктивної появи в полі його зору ОСОБА_9 , який знаходився в горизонтальному положенні на проїзній частині дороги, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив на нього наїзд.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_9 від отриманих травм загинув на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 30.08.2022 № 64 у ОСОБА_9 виявлено множинні переломи ребер зліва та справа з пошкодженням пристінкової пліви; розрив лівої нирки; перелом лівої та правої ключиці на рівні середньої третини; забійні рани, садни тім`яної ділянки голови зліва, чола справа, обох верхніх та обох нижніх кінцівок.

Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок стиснення тулуба із пошкодженням ребер та пристінкової плеври, а також розриву лівої нирки, що засвідчує про перекочування коліс (колеса) під час наїзду на тіло ОСОБА_9 , яке знаходилось в горизонтальному положенні і контактувало задньою поверхнею тіла з проїзною частиною дороги.

Множинні переломи ребер зліва та справа з пошкодженням пристінкової пліви, розрив лівої нирки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення. Дані тілесні ушкодження перебувають у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_9 .

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок множинних переломів ребер зліва та справа з пошкодженням пристінкової пліви та розриву лівої нирки.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 19.08.2022 № СЕ-19/102-22/12292-ІТ в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху.

Водій автомобіля «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 в умовах місця події мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

В діях водія автомобіля «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_5 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 2.1 а), 2.9 (а), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими:

1) п. 2.1 «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

2) п. 2.9 «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

3) п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення ОСОБА_5 вимог п. п. 2.1 а), 2.9 а), 12.3 Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками настанням смерті ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Летківка Тростянецького району Вінницької області, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, раніше не судимому,23.09.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Слідчий вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які визначені ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення ,а тому необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З оглянутих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, вчинив умисний тяжкий злочин, що дає підстави для вирішення питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 саме у вигляді взяття під варту.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Так, на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення обґрунтована, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду місця події від 08.08.2022; протоколом огляду місця ДТП від 08.08.2022; результатом проведеного тестування на алкоголь приладом «Drager»; протоколом огляду транспортного засобу від 08.08.2022; висновком судово-медичної експертизи від 30.08.2022 № 64; протоколом огляду трупа ОСОБА_9 від 09.08.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2022; висновком судово-біологічної експертизи від 30.08.2022 № 237; протоколом прослуховування аудіозапису від 12.08.2022; висновком судово-одорологічної експертизи від 19.09.2022 № СЕ-19/102-22/12291-БД; протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2022; висновком автотехнічної експертизи від 19.08.2022 № СЕ-19/102-22/12292-ІТ; показаннями самого водія ОСОБА_5 ; сукупністю інших доказів, зібраних у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, не має постійного місця роботи; а також слідчий суддя враховує матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

В судовому засіданні прокурором було доведено ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що зумовлює необхідність обрання йому запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021 внесено зміни до ст. ст. 74, 75 КК України та виключено можливість застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, та які керували транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_5 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_5 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК країни.

Крім того, в підозрюваного ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, оскільки він власного житла не має, не працює, тому під загрозою застосування суворої міри покарання може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

У зв`язку з тим, що показання свідків мають важливе доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які проживають з ним в одному селі, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху. Зокрема, постановами Тростянецького районного суду від 06.12.2019 та 14.05.2021, Ладижинського міського суду від 18.03.2020 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами.

Вищевикладене свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 легковажно ставиться до дотримання Правил дорожнього руху, не робить для себе належних висновків та може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджує наявність ризику, передбаченого ч. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків.

Також, слід зазначити Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попередні ув`язнення, як виключну міру.

Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 спричинив смерть людини.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 10-45 год. 27.09.2022 р. до 10-45 год. 25.11.2022 р.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя