Справа № 199/3954/22
ВИРОК
іменем України

18.07.2022 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого -судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000892 від 14.06.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В невстановленому місці, у невстановлений день та час, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виник злочинний умисел, направлений на незаконе видобування корисних копалин загальнодержавного значення піску.

Також, ОСОБА_4 у невстановлений час та спосіб дізнався про те, що на земельній ділянці у лісосмузі у вздовж автошляху Т0404 «Дніпро-Обухівка», що знаходиться на адміністративній території Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра, неподалік від лівобережного мікрорайону «Ломівка», на поверхні землі знаходяться родовища корисних копалин, а саме: нагромадження піску. Після чого, у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин для власних потреб.

14.06.2022 року у період часу з 08 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, ОСОБА_4 перебуваючи на ділянці місцевості з координатами 48°31'17.6" північної широти, 34°56'06.3"E східної довготи, на земельній ділянці у лісосмузі у вздовж автошляху Т0404 «Дніпро-Обухівка», що знаходиться на адміністративній території Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра, неподалік від лівобережного мікрорайону «Ломівка», діючи умисно, з корисливих мотивів, в особистих інтересах, усвідомлюючи неправомірний характер своїх дій, спрямованих на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піску з метою використання для власних потреб, у порушення ст.ст.15-19 Кодексу України про надра, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення у встановленому порядку документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, за допомогою заздалегідь приготовленої штикової лопати добув шляхом викопування з поверхневого шару ґрунту пісок загальною вагою 9800 кг та завантажив його до заздалегідь приготовлених мішків, після чого мішки завантажив до винайнятого транспортного засобу.

Отже, ОСОБА_4 вчинив незаконне видобування піску загальною вагою 9800 кг, який відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року, віднесено до корисних копалин загальнодержавного значення.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що йому для ремонту в будинку потрібен був пісок. При цьому, йому було достовірно відомо, що в лісосмузі на автошляху до смт. Обухівка на поверхні землі знаходиться родовище піску. З метою видобування піску 14.06.2022 року приблизно о 8 год. він на громадському транспорті прибув до вказаної лісосмуги з заздалегідь заготовленими пустими мішками та лопатою. Накопавши піску та завантаживши його в 150 мішків, він приблизно о 17 год. через оголошення викликав вантажного перевізника. Через деякий час винайнятий транспортний засіб прибув в зазначене ним місце і він почав завантажувати до нього мішки з піском. В цей час на місце події прибули працівники поліції, якими в ході огляду вбув виявлений та вилучений незаконно здобутий ним пісок. Щиро каявся у вчиненому.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і суд немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.240 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, при призначені обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належать до нетяжкого злочину проти довкілля, характеризуються прямим умислом.

Розглядаючи питання про особу винного, суд враховує, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства, тому при призначенні покарання необхідно застосувати до нього положення ст.ст. 75, 76 КК України, що буде повною мірою відповідати меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному провадженні: сипучу речовину жовто-коричневого кольору (пісок) у 150 мішках білого кольору, загальною вагою 9800 кг передати у власність держави, спеціальні пакети № SUD4006851, № KIV7108736 зі зразками сипучої речовини жовто-коричневого кольору (пісок), штикову лопату знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вирокув суді.

Суддя ОСОБА_1