Провадження № 1-кп/761/1509/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_2.,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009421 від 01.09.2018 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.191 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3.,

прокурора - ОСОБА_4.,

захисника - ОСОБА_5.,

обвинуваченого - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2. перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.191КК України.

14.01.2020 року у вказаному кримінальному провадженні винесено ухвалу, якою надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_1 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 ухиляється від суду та оголошено розшук останнього.

Відповідно до протоколу затримання від 21.01.2020 обвинуваченого ОСОБА_1 затримано 21.05.2020 на підставі ухвали суду від 14.01.2020 року.

Прокурор ОСОБА_4. у судовому засіданні підтримав письмове клопотання, подане ним під час судового засідання 14.01.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , з мотивів які в ньому викладені.

Захисник обвинуваченого - адвокат Ляшенко І.І., зазначив, що ОСОБА_1 дійсно порушив обов`язок явки до суду, проте останній повідомляв слідчого про місце нового місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим вважав, що такий обов`язок він виконав, а судові виклики відповідно не отримував, оскільки їх направлення відбувалося на іншу адресу. Також, захисник просив звернути увагу, що ОСОБА_1 перебуває у «цивільному» шлюбі, має трьох неповнолітніх дітей, неофіційно працевлаштований та не вчиняв нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_1 пояснив, що спершу проживав на АДРЕСА_3 , про що своєчасно повідомив слідчого. Зазначив, що він проживає у квартирі АДРЕСА_4 разом з товаришем, яку останній орендує, а він у свою чергу сплачує йому частину грошей. Звертав увагу, що має трьох неповнолітніх дітей, які окремо проживають з матерями та наявність у нього неофіційної роботи - ремонту автомобілів. Просив дати можливість працювати з метою повернення потерпілим у кримінальному провадженні грошових коштів.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст.183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. Запобіжні заходи застосовуються, зокрема, під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Так, в частині 1, 2 статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, суд, знаходить обґрунтованими доводи прокурора про причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.191КК України, що достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені до матеріалів справи.

При цьому, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_1 може переховуватися від суду, вчинити новий злочин майнового характеру.

Суд вважає цілком вірогідними такі дії з огляду на дані про особу обвинуваченого та покарання, яке загрожує ОСОБА_1 в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.

Однак, як у клопотанні так і прокурором в судовому засіданні не доведено наявність ризиків такого ступеню, який би давав підстави суду застосувати найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, суд враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінальних правопорушень, що інкримінуються ОСОБА_1 , найтяжчий з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому передбачає найсуворіше покарання у виді позбавленні волі строком до восьми років, пояснення учасників судового засідання, а також обставини у відповідності до вимог ст.178 КПК України, що характеризують обвинуваченого, зокрема, те, що він має постійне місце проживання, перебуває у незареєстрованому шлюбі, має трьох неповнолітніх дітей та неофіційне працевлаштування, що свідчить про наявність в ОСОБА_1 сталих соціальних зв?язків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому суддя повинен з?ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Враховуючи наведене, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, суд вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу обвинуваченого, які наведені вище, суд дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді застави, який, з урахуванням усіх обставин справи, на думку суду, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від суду.

За вказаних обставин суд також вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, окрім застави, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_1 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183-185, 193, 194, 196, 309 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень.

Зобов?язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою коштів у розмірі 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200,

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації бюджету: 22030200

призначення платежу: застава за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року по справі 761/30945/19, кримінальне провадження № 1-кп/761/1509/2020.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,такі обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який затриманий згідно протоколу затримання від 21.05.2020, звільнити з-під варти з зали суду.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз?яснити ОСОБА_1 , що невиконання обов?язку щодо внесення застави у розмірі та строки, визначені в даній ухвалі, та не надання суду документу, що це підтверджує, може бути підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді застави на більш суворий.

Роз?яснити ОСОБА_1 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з?явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, сума застави підлягає зверненню в дохід держави. При цьому, у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 25 травня 2020 року о 08 год. 55 хв.

Суддя: ОСОБА_2