Справа № 305/531/22
Номер провадження 1-кс/305/296/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2022 року м. Рахів
Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за № 0000214, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2022 року, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26.07.2022 року до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0000160 від 06.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 на початку квітня 2022 року в смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області, маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, домовився з іншими особами, щодо яких кримінальне провадження здійснюється окремо, про спільне вчинення незаконного переправлення шести громадян України через державний кордон України, шляхом сприяння їхньому переміщенню з смт. Солотвино та с. Середнє Водяне Тячівського району, м. Рахів до державного кордону України з Румунією поблизу гори Піп Іван Мармароський в Рахівському районі Закарпатської області.

На виконання попередньої злочинної домовленості щодо організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, ОСОБА_5 02.04.2022 близько 17:00 год, керуючи автомобілем марки Hyundai Santa Fe з реєстраційним номером іноземної держави 6 P2 2852 перевіз із території поблизу готелю Solotvyno Resort у смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області, урочище Рибник, № 2, до ділянки дороги у с. Середнє Водяне Тячівського району, громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожен із яких у салоні автомобіля під час перевезення передав ОСОБА_5 кошти у розмірі по 4 000 доларів США, купюрами по 100 доларів США, загальною сумою 8 000 доларів США, що станом на той час за курсом НБУ складало 234 039,20 гривень, за незаконне переправлення через державний кордон України. На ділянці дороги у с. Середнє Водяне ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_5 пересіли до автомобіля марки Hyundai Santa Fe з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 . Під час руху автомобіля у напрямку с. Верхнє Водяне Рахівського району, за вказівкою водія до вказаного автомобіля також сіли громадяни України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому, з метою виконання раніше узгодженого плану щодо доправлення осіб до державного кордону України, ОСОБА_9 попросив свого знайомого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який не був обізнаним про його протиправні наміри, доставити зазначених осіб до м. Рахів, на що ОСОБА_12 погодився та посадивши ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 до належного йому автомобіля марки Skoda Octavia А5 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , доставив указаних громадян до ділянки дороги поблизу заводу «Конденсатор» за адресою м. Рахів Закарпатської області, вул. Вербник, № 115. З метою подальшого виконання раніше узгодженого плану ОСОБА_13 організував шляхом залучення свого знайомого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який не був обізнаним про його протиправні наміри, доставку на належному останньому автомобілі марки «ВАЗ-2121» з реєстраційним номером НОМЕР_3 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які до цього проживали в готелі Dream-hostel ( АДРЕСА_2 ) до ділянки гірської місцевості поблизу кладовища у м. Рахів по вул. Затінковій. Однак, із незалежних від ОСОБА_13 причин, а саме поганих погодних умов, того дня не видалось за можливе здійснити переправлення зазначених 6 осіб до запланованого місця перетину державного кордону України, тому всі вони повернулись до міста Рахів, де провели ніч у салонах автомобілів невстановлених марок неподалік місця проживання ОСОБА_13 в АДРЕСА_3 . Наступного дня, тобто 03.04.2022, зранку, ОСОБА_13 , залучивши невстановлену досудовим розслідуванням особу чоловічої статі, на автомобілі Nissan Patrol повіз, а у подальшому пішки супроводжував ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у гори в напрямку державного кордону України з Румунією до гори Піп Іван Мармароський, де їх залишив у складних погодних умовах, показавши напрямок руху до державного кордону та запевнив про повне виконання своїх зобов`язань по організації переправлення через державний кордон України, після чого повернувся в м. Рахів. У подальшому, наступного дня, тобто 04.04.2022 ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , виконуючи вказівки ОСОБА_13 , незаконно переправились через державний кордон України поблизу гори Піп Іван Мармароський до території Румунії, при цьому ОСОБА_15 загинув, а ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у результаті дії низьких природніх температур. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не змогли переправитись через незадовільний стан свого здоров`я та погодні умови і 05.04.2022 близько 16:05 год були затримані працівниками Державної прикордонної служби України на території України поблизу прикордонного знаку №364 та притягнуті судом до адміністративної відповідальності за ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стороною обвинувачення здобуто ряд доказів, які вказують, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , а саме показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , протоколи пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, а також інші матеріали кримінального провадження.

З огляду на викладене, 20.06.2022 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені способом, небезпечним для життя та здоров`я осіб, яких незаконно переправляли через державний кордон України, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. За вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, і згідно із ст. 12 КК України дане правопорушення кваліфікується як тяжкий злочин.

На думку органу досудового розслідування до ОСОБА_5 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що він зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 9 років. Крім цього, ОСОБА_5 , має незначні соціальні зв`язки, зокрема не має постійного місця роботи.

Ризик вчинення інших злочинів обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерела доходів, підозрюється у вчиненні корисливого злочину, у зв`язку з чим може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки:

- особисте зобов`язання неможливо застосувати через те, що ОСОБА_5 має незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи, може виїхати з свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У зв`язку з цим, вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 ;

- особисту поруку неможливо застосувати, оскільки на даний час жодна особа, яка б заслуговувала на довіру, із відповідною заявою не зверталась;

- заставу, як основний запобіжний захід, неможливо застосувати через те, що ОСОБА_5 ніде не працює, а також органу досудового розслідування не відомий його фінансовий стан.

Наведене дає підстави вважати, що вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

- домашній арешт неможливо застосувати, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, у зв`язку з чим може виїхати з місця постійного проживання та за межі України.

Більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Тому слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працює, одружений, не судимий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з моменту винесення ухвали про застосування запобіжного заходу, з визначенням застави у розмірі 234 039, 20 гривень.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, вважаючи, що підозра є обґрунтованою, наявні ризики, що дають підставу для застосування саме вказаного запобіжного заходу. Не погодились із запереченнями наданими захисником ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , звертаючи увагу слідчого судді на практику Європейського суду з прав людини, а саме: факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу; тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу; суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Слідчий підтримав доводи надані прокурором та просив задовольнити клопотання.
Захисник у судовому засіданні надала письмові заперечення проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з яких вбачається, що прокурором не надано доказів зазначених ризиків та підтримала їх, просила застосувати до підозрюваного інший запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Також до письмових заперечень додала постанови Рахівського районного суду Закарпатської області про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП відносно двох осіб.
Підозрюваний у судовому засідання підтримав заперечення надані його захисником.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали надані з клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Рахівським РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

20.06.2022 року старшим слідчим СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_3 , в порядку ст.ст. 276 - 278 КПК України, складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_5 , яке йому вручене 22.06.2022року.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу», повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.

Про обґрунтованість підозри свідчать докази зібрані під час досудового розслідування, копії яких додані до матеріалів клопотання, а саме допити свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, які були пред`явлені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також протоколами пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками, які були пред`явлені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в їх сукупності.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу, на які також в клопотанні посилався слідчий.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в самому клопотанні прокурора. Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.

Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Про існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення свідчать: ОСОБА_5 не працює, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що в свою чергу може унеможливити виконання завдань кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Але на думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного слідчим запобіжного заходу, а тому при вирішенні клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, той факт, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, не працюючий, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також те, що останній зареєстрований та фактично проживаючє за адресою: АДРЕСА_1 , що є прикордонним районом з іншою державою.

Таким чином, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки обставини та докази цьому, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою не встановлені та не надані.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 176, 177, 178, 181, 182, 183,184, 194, 197, 198 КПК України та ст. 29 Конституції України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, обчислювати з моменту фактичного затримання по 23.09.2022 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду.
Визначити ОСОБА_5 розмір альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 208000 (двісті вісім тисяч) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 : прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Рахівський відділ Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області.
Ухвала підлягає негайному виконанню Рахівським РВП ГУНП в Закарпатській області, а в разі внесення застави в частині покладених обов`язків виконання ухвали доручити також Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області.
Копію ухвали негайно надати підозрюваному ОСОБА_5 , прокурору ОСОБА_3 ..
Інші учасники справи мають право отримати копії ухвали в Рахівському районному суді Закарпатської області.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1