Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1094/22
Провадження № 1-в/553/292/2022
У Х В А Л А
Іменем України

24.05.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, до засудження зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.08.2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. 125 ч.1 КК України на 150 годин громадських робіт;

- 06.02.2020 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. 389 ч.2, 72, 72 на 1 місяць 5 днів арешту;

по даній справі засуджений 28.09.2020 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. ст. 185 ч. 3, 15 ч.2, ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_3 .

Засуджений ОСОБА_3 та представник ДВК № 12 направили до суду заяви, в яких подання підтримували та просили суд його задовольнити, розглянути справу без їх участі.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, проти задоволення подання не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали подання та доданих до нього матеріалів, приходить до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.2020 року ОСОБА_3 засуджений Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 25.12.2019 року Червонозаводського районного суду м. Харкова і остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Тому при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого суд враховує особу засудженого, дані щодо виду та кількості стягнень за весь період відбування ним покарання, а також тяжкість вчинених засудженим злочинів та їх наслідки, термін невідбутого засудженим покарання.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно характеристики, яка надана до суду адміністрацією закладу, де відбуває покарання засуджений, засуджений ОСОБА_3 знаходиться у місцях позбавлення волі з 17.04.2020 року.

За період перебування в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо. За період відбування покарання вимоги режиму тримання та розпорядку дня не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався.

З 10.11.2020 року по теперішній час ОСОБА_3 покарання відбуває в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Адміністрацією установи заохочувався 4 рази, вимоги режиму тримання не порушував, стягнень не має.

Працевлаштований на столярній дільниці цеху №1 за фахом столяр з відрядною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться відповідально. Також виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає вимог порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи відноситься дбайливо, здійснює за ними належний догляд. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення», до їх реалізації відноситься позитивно.

Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, у вільний від роботи час займається самоосвітою, читає художню літературу.

Відповідно до статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з батьком та бабусею шляхом телефонних дзвінків, отримує від них посилки та передачі.

За характером цілеспрямований, врівноважений, товариський, адекватно реагує на критику в свою адресу. В колективі засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

Стан здоров`я задовільний.

У скоєному злочині вину визнає повністю, розкаюється, будує позитивні плани на майбутнє.

Після звільнення має намір мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 24.05.2022 року відбута частина строку покарання засудженого становить більше 2/3 призначеного судом покарання, кінець строку покарання 17.05.2022 року.

Беручи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання, а саме дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечного виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність стягнень за порушення дисципліни, висновок про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення ґрунтується на матеріалах провадження. Характеристика засудженого свідчить про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів. Також суд враховує поведінку засудженого протягом всього часу відбування покарання, його ставлення до вироку, виду та міри покарання яка йому була призначена, а також тяжкість вчинених злочинів та його наслідки.

Суд приходить до висновку щодо доведеності існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, з огляду на дані про особу засудженого ОСОБА_3 в цілому, суд вважає, що він досяг необхідного ступеню виправлення.

Наведені дані свідчать про стабільну поведінку засудженого ОСОБА_3 протягом всього строку відбування покарання та відповідають висновкам характеристики.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_3 на даний час на шлях виправлення став, його поведінка та ставлення до праці відповідають критеріям визначеним в ст. 81 КК України, а тому наявні підстави для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення останнього.

Суд вважає доведеними висновки про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, оскільки достеменно можливо стверджувати, що на час звернення з поданням, засуджений досяг необхідного ступеню виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, протягом всього відбутого строку покарання, довів своє виправлення, що є необхідною умовою для прийняття такого рішення, а тому подання слід задовольнити та засудженого умовно-достроково звільнити від відбування покарання невідбутої частини.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Подання начальника Державної установи «Диканівська виправня колонія (№12)» про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 згідно ст. 81 КК України звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у виді позбавлення волі на строк 11 місяців 23 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 днів з моменту її проголошення.

.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1