Номер провадження: 11-кп/813/1304/22
Номер справи місцевого суду: 522/6791/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2022 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 396 КПК України клопотання обвинуваченого ОСОБА_3

установив:

15.04.22 через ДУ «Одеський слідчий ізолятор» обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до Одеського апеляційного суду з клопотанням, в якому просить змінити йому міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Перевіривши доводи клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , вважаю, що воно підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на таке.

Статтею 392 КПК України визначено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 31 КПК України.

Апеляційний суд враховує положення ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Тобто, саме за допомогою чіткого визначення в Кримінальному процесуальному законі України порядку та переліку судових рішень, які підлягають апеляційному оскарженню, знаходить свою реалізацію конституційний припис закріплений в п. 8 ч.1 ст.129 Конституції України - забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм Конституції України, кримінального процесуального закону та вказує на те, що конституційний принцип забезпечення апеляційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, що регламентовано положеннями ст. 55 Конституції України та ст.ст. 24, 392 КПК України.

Згідно положень ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_3 , суддя-доповідач враховує той факт, що клопотання не містить посилання на те, яке саме судове рішення оскаржує останній, оскільки доводи в клопотання зводяться до загальних тверджень про утримання його під вартою.

За наведених обставин, з урахуванням відсутності вказівки апелянта на конкретне судове рішення, яке ним оскаржується, суддя-доповідач не вбачає підстав для відкриття апеляційного провадження.

Стаття 399 КПК України визначає алгоритм дій судді-доповідача апеляційного суду у разі надходження апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, у відповідності до якого визначена можливість залишення апеляційної скарги без руху, її повернення або відмова відкриття провадження.

Разом з тим, діючим КПК не передбачено повернення апеляційної скарги, в разі не зазначення в ній незгоди з конкретним рішення суду.

За таких обставин, суддя-доповідач вважає за необхідне керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, враховує загальні засади Кримінального судочинства, передбачені ст.7 КПК, та застосовує положення п. 3 ч. 3 ст. 399 КПК України, якою регламентовані підстави для повернення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в апеляційному суді.

З урахуванням наведеного, клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , в якому не вказується незгода з конкретним рішенням суду, не підлягає розгляду апеляційним судом, а тому апеляційна скарга-клопотання підлягає поверненню особі, яка її подала.

Одночасно суддя-доповідач вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі його незгоди з рішенням суду першої інстанції в межах конкретного кримінального провадження, або незгоди з конкретним судовим рішенням слідчого судді/суду першої інстанції, він вправі звернутися з апеляційною скаргою у передбаченому законом порядку.

Також суддя-доповідач вказує, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідає вимогам ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, -до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 392, 399, 419, 532 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 повернути особі, яка його подала.

Копію ухвали про повернення клопотання обвинуваченого невідкладно надіслати особі, яка його подала, разом з клопотанням.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а особою яка тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання її копії.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2