НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2914/22
Провадження № 1-кп/0182/892/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2022 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши в м. Нікополі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000164 від 04.04.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`янське Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійною технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, не є особою з інвалідністю, депутатом чи пенсіонером, на утриманні нікого не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-20.05.2021 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України до громадських робіт строком на 120 годин,
-20.08.2021 Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарання по даному вироку та по вироку суду від 20.05.2021 з застосуванням ст. 72 КК України до відбування 1 рік 15 днів обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 12.01.2022 року вирок суду від 20.08.2021 скасовано в частині призначення покарання та ухвалено рахувати засудженим за ч.1 ст.309 КК України до 1 р. обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, а вирок від 20.05.2021 року за ч.1 ст.186 КК України, покарання у виді 120 годин громадських робіт, виконувати самостійно.

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України

в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним
1. ОСОБА_2 вироком Нікопольського міськрайонного суду від 20.05.2021 року засуджений за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин. Вирок суду набрав законної сили 21.06.2021. 12.07.2021 ОСОБА_2 старшим інспектором Нікопольського МРВ ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, зобов`язався виконувати встановлені законодавством порядок та умови відбування покарання, сумлінно відноситись до роботи і відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликами до інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України, при цьому попереджений про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт. В цей же день ОСОБА_2 під особистий підпис видане направлення № вих. 21/17/3186-21 від 12.07.2021 до КП «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради» розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Ушинського, буд. 53 з копією вироку суду для відбування громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин з 13.07.2021 року.
2.13.07.2021 ОСОБА_2 прибув до КП «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради», де ознайомлений під підпис з графіком виходу на громадські роботи та з ввідним інструктажем, але ОСОБА_2 до відбування покарання не приступив та документального підтвердження поважності причин неявки не надав. 15.02.2022 начальником Нікопольського РВ №1 ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_4 відносно засудженого ОСОБА_2 застосовано застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, однак ОСОБА_2 , не зважаючи на вказане попередження на шлях виправлення не став та знову 15.02.2022 року допустив порушення умов та порядку відбування покарання, а саме: без поважних причин не з`явився для відпрацювання встановлених йому судом громадських робіт.
3.Після чого, у зв`язку зі зміною місця проживання засудженим ОСОБА_2 , 15.02.2022 ОСОБА_2 змінено місце для відбування громадських робіт та під особистий підпис видане направлення № вих. 21/17/766-22 від 15.02.2022 до Червоногригорівської селищної ради розташованої за адресою: Дніпропетровська область Нікопольський р-н., смт. Червоногригорівка, вул. Ярмарочна, буд. 33 з копією вироку суду для відбування громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин з 16.02.2022 року. 16.02.2022 ОСОБА_2 до відбування покарання не приступив та документального підтвердження поважності причин неявки не надав. 01.03.2022 начальником Нікопольського РВ №1 ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_4 відносно засудженого ОСОБА_2 повторно застосовано застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.
4.Однак, ОСОБА_2 достовірно знаючи, що йому необхідно відбути покарання призначене вироком Нікопольського міськрайонного суду від 20.05.2021 у вигляді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин, будучи ознайомленим з умовами та порядком відбування покарання у вигляді громадських робіт та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, ОСОБА_2 , умисно, з метою ухилення від відбування, призначеного йому покарання у вигляді громадських робіт, систематично не виконуючи встановлені обов`язки, порушуючи порядок і умови відбування, до Комунальне підприємство «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради та Червоногригорівської селищної ради не з`явився без поважних причин, що свідчить про те, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт з 13.07.2021 по 11.07.2022, при цьому нікого не повідомивши про причини своєї неявки. Станом на 11.07.2022 року ОСОБА_2 не відпрацював 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
5.Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Процедура
6.До суду обвинувальний акт у вказаному кримінальному проваджені надійшов із клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до статті 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
7.Судом було постановлено ухвалу про розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000164 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в порядку статті 382 КПК.
8.Судом на підставі частини четвертої статті 107 КПК у зв`язку із тим, що відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.
Позиції учасників судового провадження
9.Разом із обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження від обвинуваченого ОСОБА_2 надійшла заява, яка підписана обвинуваченим у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником адвокатом ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності (а.с.12-14).
Оцінка Суду
10.При досліджені матеріалів справи встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
11.У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорюється пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.
12.Судом досліджені матеріали кримінального провадження №0000164: витяг з ЄРДР від 04.04.2022 (а.п.1); рапорт від 04.04.2022 (а.п.7); подання та копії матеріалів про притягнення до кримінальної відповідальності (а.п.10-32); копія повідомлення в.о. селищного голови, секретаря селищної ради ОСОБА_6 (а.п.35); копії Журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці та пожежної безпеки (а.п.36); довідки КП «Нікопольська міська лікарня №4» НМР №1149 від 13.07.2022 та №1081 від 30.06.2022 (а.п.45,48); довідка КП «Нікопольська лікарня» ПСР №469 від 01.07.2022 (а.п.46).
13.Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.
14.Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
15.Вина ОСОБА_2 у скоєному доведена у повному обсязі, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Призначення покарання
16.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги , відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
17.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.
18.Також, суд враховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.
19.Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має, не працює, не одружений, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується нейтрально (а.п.45/1), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.п.43,44,47), раніше судимий (а.п.50).
20.Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
21.Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
22.Також судом враховується те, що ОСОБА_2 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 року був засуджений за ч.1 ст.186 КК України до громадських робіт строком на 120 годин. 20.08.2021 був також засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до обмеження волі 1 рік 15 днів з іспитовим строком 1 рік. Даний вирок було скасовано в частині призначеного покарання та 12.01.2022 року ухвалено вирок Дніпровським апеляційним судом, яким ОСОБА_2 призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладені обов`язки відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а вирок від 20.05.2021 року за ч.1 ст.186 КК України, покарання у виді 120 годин громадських робіт, виконувати самостійно.

23.Вирішуючи питання щодо призначення покарання суд керується положеннями ст.71,78 КК України та висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 01 червня 2020 року (справа № 766/39/17), згідно з якими при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили.
24.У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 КК України (ч.3 ст.78 КК України).

25.Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

26.Згідно з ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

27.Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз.1 п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК України), за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі, тощо.

28.Згідно з висновком, викладеному в постанові Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі № 263/2779/18, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

29.Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_2 , покарання у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання гарантуватиме безпеку для суспільства, буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

30.Також на підставі ч.1 ст.71 КК України суд вважає необхідним частково приєднати до покарання за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 року у виді 120 годин громадських робіт, з урахуванням положень п.4 ч.1 ст.72 КК України (одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт),та вироком Дніпровського апеляційного суду від 12.01.2022 у виді 1 року обмеження волі.

31.Підстав для застосування ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
32.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
33.Речові докази по справі відсутні.
34.Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання суд не вбачає.
35.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
36.Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382, 124 КПК України, суд
у х в а л и в:
1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
2.На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 та вироком Дніпровського апеляційного суду від 12.01.2022 року, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

3.Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання.
4.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не обирати.
5.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
6.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
7.Речові докази по справі відсутні.
8.Процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1