В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2022 р. Справа № 596/1501/20

Провадження № 1-кп/596/8/2022

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин кримінальне провадження № 0000072 від 12 квітня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

05 березня 2018 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

28 травня 2019 року Чортківським районним судом Тернопільської області за ст.185 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.104 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

27 травня 2020 року Гусятинським районним судом Тернопільської області (вирок в частині покарання змінено ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року) за ст.289 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України, покарання, призначене за вказаним вироком та покарання, призначене вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 травня 2019 року виконувати самостійно;

04 грудня 2020 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2020 року ( зміненого ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року) більш суворим, призначеним за вказаним вироком, остаточне покарання призначено у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного вказаним вироком покарання частково приєднано невідбуте покарання згідно вироку Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 травня 2019 року та призначено остаточне покарання на 3 роки 10 місяців позбавлення волі;

18 грудня 2020 року Чортківським районним судом Тернопільської області за ст.185 ч.2 КК України на 1 місяць позбавлення волі. Згідно ст.71 КК України повністю приєднано невідбуте покарання згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року у виді 3 років позбавлення волі та вважати остаточним покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

04 лютого 2021 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.185 ч.3, ст.304 ч.1, ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироками Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року та Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2020 року більш суворим, призначеним за вказаним вироком, призначено остаточне покарання на 4 роки позбавлення волі;

27 січня 2022 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироками Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року більш суворим, призначеним за вказаним вироком, призначено остаточне покарання на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 в ніч з 10 на 11 квітня 2020 року, з метою викрадення чужого майна, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до житлового будинку, що в АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_5 , звідки, діючи умисно, повторно, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_2 , а саме:

-каву торговельної марки «Cafe Molido Natural Elaborado en Espana» масою 500 грам, вартістю 110,00 грн.;

- телевізор торговельної марки «LG», модель «32LJ590U-ZA» в комплекті з пультом д/у, кабелем AV (тюльпан), кабелем живлення, двома підставками (ніжками), вартістю 5697,30 грн.;

-набір викруток торговельної марки «Powerfix» в кейсі, вартістю 371,03 грн.;

-набір інструментів із дрилю ударною, торговельної марки «НІТЕК» в кейсі, вартістю 508,06 грн.;

-валізу дорожню із надписом «ENCY», вартістю 712,50 грн.;

-магнітофон марки «Мх Onda», моделі «МХ-МСР6428МрЗ», вартістю 300,00 гривень.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 7698,89 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Просив суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються по даному кримінальному провадженні. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин, позиція його добровільна і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі та показав, що повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме, крадіжки майна належного потерпілому ОСОБА_5 , яке зазначене в обвинувальному акті, із житлового будинку, що в АДРЕСА_3 .

Обвинувачений, в тому, що скоїв щиро покаявся, попросив пробачення у потерпілого та просив його суворо не карати, вказав, що більше таке не повториться. На підставі ст.63 Конституції України відмовився давати показання в судовому засіданні.

Також вказав, що позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди визнає в повному обсязі, а в частині морального відшкодування - частково, а саме визнає на суму 28 000 гривень.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування, які надійшли на підтвердження події кримінального правопорушення, з якими обвинувачений ознайомився після закінчення досудового розслідування і повністю визнав їх у судовому засіданні, погодився із кваліфікацією вчинених ним діянь та вважає їх об`єктивними та достовірними, відмовившись від їх дослідження під час судового провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що факт крадіжки його майна відбувся в ніч з 10 на 11 квітня 2020 року. 11 квітня 2020 року приблизно о 19 год. до нього зателефонувала дочка ОСОБА_6 та повідомила, що під час того, як вона зайшла до житлового будинку, належного його матері ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_3 з метою полити вазони та поприбирати, вона побачила, що в будинку все перевернуто, зламане вікно у вітальній кімнаті. Після того, він сказав дочці, щоб вона викликала поліцію. На місце події, після дзвінка дочки, він приїхав через 20 хвилин, а працівники поліції приблизно через півтора години. На місці події працівники поліції відбирали відбитки пальців рук та взуття на зламаному вікні та в інших кімнатах будинку, склали протокол огляду, в якому описали все викрадене майно. Підтвердив факт викрадення з належного його матері ОСОБА_5 будинку, належне йому, яке вказане у обвинувальному акті, на загальну суму 7 698,89 грн..

Вказав, що якщо обвинувачений поверне суму заподіяної шкоди як матеріальної так і моральної то просив суд призначити останньому мінімальну міру покарання, якщо ж ні то «як заслуговує».

Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази необхідно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого знайшла своє об`єктивне підтвердження, вчинене ним кримінальне правопорушення вірно кваліфіковане за ч. 3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинену повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України належить до тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає те, що він щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, попросив вибачення у потерпілого.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Крім цього, при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує особу винного, зокрема, те що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, має непогашені судимості, за місцем проживання характеризується негативно, його молодий вік, проживання до засудження без матері, також те, що на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті обвинувачений не перебуває та знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті КНП «Гусятинська КРЛ».

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №460 від 20 жовтня 2020 року (а.п.131, 132) ОСОБА_4 в період інкримінованого йому злочину тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки розладу психологічного розвитку з порушенням поведінки, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому міг давати звіт своїм діям та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_4 виявляв ознаки розладу психологічного розвитку з порушенням поведінки, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, може давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_4 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зазначених обставин, особи винного, думки потерпілого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а саме, покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, так як було встановлено в судовому засіданні, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 було вчинено до постановлення попереднього вироку від 27 січня 2022 року Гусятинським районним судом Тернопільської області, а тому, суд вважає за необхідність застосувати ч.4 ст.70 КК України, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2022 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України та застосування до нього вимог ст.75 КК України суд не вбачає.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з часу його затримання - 24 квітня 2020 року по виконанню вироку Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021року.

Скасувати арешт на майно, накладений 28 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області в справі №596/638/20, в частині, на: каву «MOLSDO» 500 грам, телевізор марки «LG 32LJ590U», пластиковий чемодан із набором викруток «POWERFIX», пластиковий ящик із набором електродрелі та інструментів (свердла, молоток, розвідний ключ), валізу дорожню коричневого кольору, розкомплектований магнітофон «MtONDA».

Речові докази по кримінальному провадженні (постанови заступника начальника СВ Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 26 травня 2020 року, 28 травня 2020 року, 05 червня 2020 року): упаковку кави «MOLIDO» 500 грам; набір викруток торговельної марки «POWERFIX» в кейсі, бувших у використанні; валізу дорожню із надписом «ENCY»; набір інструментів із дрилю ударною торговельної марки «НІТЕК» в кейсі, бувших у використанні; частини магнітоли, корпус якої з полімерного матеріалу, темно синього кольору, марки «MxQnda», моделі Мх-МСР6428МрЗ, S/n J400326EQ; телевізор торговельної марки «LG», моделі «32LJ590U- ZA» в комплекті з пультом д/у, кабелем «AV» (тюльпан), кабелем живлення, двома підставками (ніжками), які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції №3 (м. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області повернути потерпілому ОСОБА_5 ..

Процесуальні витрати: за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 3/1-439/20 від 02 червня 2020 року в розмірі 1307,60 гривень; за проведення судових товарознавчих експертиз : № 6/1-506/20 від 22 травня 2020 року в розмірі 817,25 гривень, № 6/1-515/20 від 02 червня 2020 року в розмірі 817,25 гривень, № 6/1-511/20 від 20 травня 2020 року в розмірі 980,70 гривень, № 6/1-514/20 від 21 травня 2020 року в розмірі 817,25 гривень стягнути із ОСОБА_4 на користь Держави.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на його користь 7698,89 гривень матеріальної шкоди та 50000 гривень моральної шкоди, заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення. (а.п.101,102).

Суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині щодо стягнення з ОСОБА_4 на його користь 7698,89 гривень матеріальної шкоди не підлягає до задоволення оскільки викрадене майно вилучене, в непошкодженому стані та рішенням суду повинно бути повернуто власнику. У зв`язку з чим як такої матеріальної шкоди не заподіяно, тому, немає підстав для її стягнення, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Так, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Верховним Судом України в п.9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 звернуто зокрема увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру та обсягу спричинених потерпілому страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), а також і матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме, на суму 6000 грн., яку суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 127, 128, 129, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2022 року більш суворим , призначеним за даним вироком і остаточно призначити покарання у виді 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 24 квітня 2020 року, тобто з моменту затримання.

Скасувати арешт на майно, накладений 28 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області в справі №596/638/20, в частині, на: каву «MOLSDO» 500 грам, телевізор марки «LG 32LJ590U», пластиковий чемодан із набором викруток «POWERFIX», пластиковий ящик із набором електродрелі та інструментів (свердла, молоток, розвідний ключ), валізу дорожню коричневого кольору, розкомплектований магнітофон «MtONDA».

Речові докази по кримінальному провадженні: упаковку кави «MOLIDO» 500 грам; набір викруток торговельної марки «POWERFIX» в кейсі, бувших у використанні; валізу дорожню із надписом «ENCY»; набір інструментів із дрилю ударною торговельної марки «НІТЕК» в кейсі, бувших у використанні; частини магнітоли, корпус якої з полімерного матеріалу, темно синього кольору, марки «MxQnda», моделі Мх-МСР6428МрЗ, S/n J400326EQ; телевізор торговельної марки «LG», моделі «32LJ590U- ZA» в комплекті з пультом д/у, кабелем «AV» (тюльпан), кабелем живлення, двома підставками (ніжками), які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції №3 (м. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області повернути потерпілому ОСОБА_5 , жителю с. Яблунів, Чортківського району, Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 3/1-439/20 від 02 червня 2020 року в розмірі 1307,60 гривень; за проведення судових товарознавчих експертиз : № 6/1-506/20 від 22 травня 2020 року в розмірі 817,25 гривень; № 6/1-515/20 від 02 червня 2020 року в розмірі 817,25 гривень; № 6/1-511/20 від 20 травня 2020 року в розмірі 980,70 гривень; № 6/1-514/20 від 21 травня 2020 року в розмірі 817,25 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди заподіяних злочином задовольнити частково.

У задоволенні позову ОСОБА_5 в частині щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 7698,89 гривень відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду, завдану злочином в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Гусятинський районний суд Тернопільської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

В порядку, визначеному ч.7 ст.376 КПК України копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя Гусятинського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1