Справа № 1-34/03
Провадження № 1-о/456/5/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :

11 червня 2018 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами на підставі п.2 ч.2 ст.459 КПК України вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року, яким ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. Заяву ОСОБА_7 мотивує тим, що 14.03.2003 р. Апеляційним судом Львівської області відносно нього ухвалено вирок, відповідно до якого його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Нововиявленими обставинами вважає, зокрема, ту обставину, що будучи юридично не грамотним і не знаючи своїх прав, йому не було відомо про той факт, що вирок, яким його засуджено, йому повинні були вручити на російській мові, оскільки українською мовою він не володів та не розумів її. Після того, як він дізнався про дану обставину, він звернувся до Апеляційного суду Львівської області з проханням вислати йому переклад вироку від 14.11.2003 р. на російській мові. Перекладений на російську мову вирок від 14.11.2003 р. йому було вручено в червні 2004 р. 17.03.2018 р. при перекладі вказаного вироку за допомогою українсько-російського словника, він перевірив правильність перекладу і виявив 86 помилок. На перекладеному вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. не вказано, хто саме зробив переклад і чи була наділена та особа необхідною кваліфікацією для здійснення перекладу, на вироку немає гербу України і такий виготовлено не на відповідному бланку, що суперечить вимогам складанню процесуального документа. Вважає вказані обставини нововиявленими та такими, що можуть слугувати підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами на підставі п.2 ч.2 ст.459 КПК України.

В судове засідання ОСОБА_7 не з`явився у зв`язку з тим, що відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ФКУ ВК № 18 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу.
У зв`язку з наведеним ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2021 постановлено звернутися до Міністерства юстиції України із запитом про міжнародну правову допомогу, а саме: щодо вирішення питання організації проведення розгляду заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами із засудженим ОСОБА_7 , який відбуває покарання у ВК № 18, що знаходиться за адресою: с. Харп, Приуральський район, Ямало-Ненецький автономний округ, Російська Федерація, в режимі відеоконференції з приміщення відповідної установи Російської Федерації. Розгляд заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами відкласти на 11 год. 00 хв. 28.09.2021 року, визначивши резервну дату судового засідання 28.10.2021 о 10 год. 30 хв.
Інформації про виконання зазначеного запиту відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2021 станом на 31.03.2022 на адресу суду не надходило.
Разом з тим, моніторингом системи документообігу суду «Д-3» та реєстру судових рішень встановлено, що вищезазначені заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами є непоодинокими, а відповідно і запити про міжнародну правову допомогу, а саме: щодо вирішення питання організації проведення розгляду заяв ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами в режимі відеоконференції, та вже були предметом розгляду Стрийського міськрайонного суду Львівської області.
Так з отриманої від канцелярії суду інформації, скерованої Міністерством юстиції України на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області 28.07.2021, встановлено, що ФКУ ВК-18 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу не має можливості проведення судових засідань у режимі відеоконференцзв`язку.
Зазначена інформація підтверджується долученими супровідними листами ФКУ ВК-18 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу та Лабитнангського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації.
Відтак суд вирішив розглянути заяву ОСОБА_7 за його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 466 КПК України, проти чого учасники кримінального провадження не заперечили.
Захисник засудженого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. за нововиявленими обставинами підтримала, просить суд її задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. за нововиявленими обставинами. Вважає, що обставини, наведені засудженим ОСОБА_7 у поданій заяві, не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК України.

Заслухавши думку адвоката, прокурора, вивчивши заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що у задоволенні такої слід відмовити, з наступних підстав.

Оглядом матеріалів справи №1-34/03, витребуваної судом встановлено, що вироком колегії суддів судової палати для розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України та відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю скоєних злочинів ОСОБА_7 засуджено до довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 30.03.2004 р. касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок колегії суддів судової палати для розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. щодо ОСОБА_7 без змін.

24.10.2018 р. на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. за нововиявленими обставинами.

Зокрема, засуджений ОСОБА_7 нововиявленими обставинами вважає:

-той факт, що йому не було одразу вручено копію вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2018 р. на російській мові;

-на вказаному процесуальному документі немає відомостей, хто здійснив переклад та чи була наділена вказана особа необхідною кваліфікацією на вчинення таких дій;

-у перекладеному з української мови на російську мову вироку апеляційного суду Львівської області від 14.11.2018 р. є наявними 86 помилок, що не дає змоги об`єктивно сприйняти зміст вироку;

-на вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. відсутній герб України, що є обов`язковим реквізитом процесуального документа, такий виготовлено не на спеціальному бланку, а тому вважає, що вказаний вирок є незаконним.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок (п.1 ч.2); скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути (п.3 ч.2); інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути (п.4 ч.2).
Крім того, відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Що стосується тих обставин, які засуджений ОСОБА_7 вважає нововиявленими, зокрема, про те, що йому не було одразу вручено копію вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2018 р. на російській мові, на вказаному процесуальному документі немає відомостей, хто здійснив переклад та чи була наділена особа, котра вчинила переклад необхідною кваліфікацією на вчинення таких дій, колегія суддів приходить до висновку, що такі є необгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють (ч. 4 ст. 29 КПК). Згідно з Конституцією державною мовою в Україні є українська мова (ст. 10). У разі необхідності роз`яснити зміст резолютивної частини вироку або ухвали обвинуваченому, який не володіє українською мовою, суд залучає відповідного перекладача.

Колегією суддів встановлено та не заперечується самим засудженим ОСОБА_7 у поданій заяві від 11.06.2018 р., що як в ході розгляду справи, так і при проголошенні вироку від 14.11.2003 р. у нього був перекладач, послугами якого він користувався, а тому засудженому ОСОБА_8 було відомо про всі обставини справи та зрозумілим був зміст вироку, яким його засуджено до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Окрім цього, доводи засудженого ОСОБА_7 про те, що вирок Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. було перекладено з української мови на російську мову секретарем судового засідання, а не перекладачем ОСОБА_9 та на перекладі не вказано ініціали особи, що здійснила переклад вироку, не заслуговують на увагу, оскільки жодних належних та допустимих доказів для вказаного твердження засудженим ОСОБА_7 суду не подано. Колегія суддів вважає вказані доводи припущенням засудженого, а відтак, до уваги не бере.

Також не заслуговують на увагу доводи засудженого ОСОБА_7 і про те, що текст вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. на російській мові йому було вручено через пів року, що унеможливило належний спосіб захисту його прав, оскільки дане твердження не підтверджується жодними письмовими доказами, окрім пояснень засудженого.

Що стосується твердження засудженого ОСОБА_7 про те, що у перекладеному з української мови на російську мову вироку апеляційного суду Львівської області від 14.11.2018 р. він виявив 86 помилок, що не дає змоги об`єктивно сприйняти зміст вироку, то слід зазначити наступне.

Засуджений ОСОБА_7 у поданій заяві про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. за нововиявленими обставинами вказує, що вказаний вирок, перекладений на російську мову він отримав в червні 2004 року, і тільки 17.03.2018 р. засуджений ОСОБА_7 за допомогою україно-російського словника переклав зміст вироку та виявив у ньому 86 помилок.

Наведена обставина, яку засуджений ОСОБА_7 вважає нововиявленою, не заслуговує на увагу, до такої колегія суддів ставиться критично, з огляду на наступне.

Вказуючи на відповідну кількість помилок в судовому рішенні, засуджений ОСОБА_7 не конкретизує в чому саме ці помилки, і як вони могли вплинути на захист його інтересів при оскарженні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні, а тому у разі наявності вказаного роду помилок у вироку від 14.11.2003 р., засуджений ОСОБА_7 вправі звернутись до суду із відповідною заявою про виправлення описки або ж арифметичної помилки у судовому рішенні.
Окрім цього, слід звернути увагу і на той факт, що вирок у якому зі слів засудженого є наявними 86 помилок, отримано останнім в червні 2004 року, а заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами подана у червні 2018 року.
Що стосується твердження засудженого ОСОБА_7 про те, що на вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. відсутній герб України, і такий виготовлено не на спеціальному бланку, що є обов`язковими реквізитами процесуального документа, а тому вказаний вирок є незаконним, то в даному випадку колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

КПК України (в редакції від 28.12.1960 р.) регулює питання щодо форми та змісту вироку, які ухвалюються судами. Зокрема, передбачено, що вирок складається з трьох частин, вступної, мотивувальної і резолютивної та зазначено, що слід вказувати у кожній із частин вироку.
Суд звертає увагу засудженого ОСОБА_7 на те, що текст вироку йому був зрозумілий, він на час розгляду справи користувався послугами перекладача, ОСОБА_7 було достовірно відомо за які злочини його засуджено та призначене судом покарання, оскільки вирок колегії суддів судової палати для розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. ОСОБА_7 був перекладений з української мови та російську мову, такий відповідає формі та змісту, встановленому кримінальним-процесуальним законодавством /а.с. 284-297/. ОСОБА_7 скористався правом на його оскарження і вирок було переглянуто Верховним судом України і такий набрав законної сили.

Також слід зазначити, що у поданій засудженим ОСОБА_7 заяві від 02.05.2018 р., останній просить призначити до розгляду його заяву про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. за нововиявленими обставинами, що судом виконано відповідно до вимог чинного законодавства, однак не вказано мети призначення його заяви до розгляду, та не зазначено по суті прохальної частини вказаної заяви.
Відповідно до ч.1 ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Згідно з ч.1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Як на правову підставу для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, засуджений ОСОБА_7 покликається на п.2 ч.2 ст.459 КПК України, а саме зловживання суду під час кримінального провадження.
Однак, колегія суддів звертає увагу засудженого ОСОБА_7 на наступне.

На підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 р. «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» пункт 2 частини другої статті 459 КПК України (в редакції від 13.04.2012 р.) виключено.
А відтак, така підстава для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, як зловживання суду під час кримінального провадження, як на момент подання засудженим заяви, так і на момент постановлення судового рішення, в кримінально-процесуальному законі відсутня.
На підставі вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що наведені засудженим ОСОБА_7 обставини, не підпадають під ознаки нововиявлених обставин, передбачених ч.1 ст. 459 КПК України, засудженим ОСОБА_7 у поданій заяві не зазначено мети розгляду поданої заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. за нововиявленими обставинами та беручи до уваги, що вказана заява не підтверджується жодними належними та допустими доказами, а виключно припущеннями засудженого ОСОБА_7 , а відтак заяву ОСОБА_7 проперегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст.459-467 КПК України,
у х в а л и в :

Заяву засудженого ОСОБА_7 від 02.05.2018 р. про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської протягом семи діб із дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3