Справа № 731/295/22
Провадження 1-кп/731/17/22
У Х В А Л А

12 вересня 2022 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області №1 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000479 від 21 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.
01 вересня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 12 вересня 2022 року.
Прокурором заявлене клопотання про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб. Пояснила, що заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики не перестали існувати. ОСОБА_4 може переховуватися від суду, адже санкція статті 115 КК України передбачає досить суворе покарання. Обвинувачена, як і раніше, може впливати на свідків і потерпілого, може схилити їх до зміни показань, адже знайома з ними, знає їх місце проживання. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Не зменшився ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, про що свідчить характеристика обвинуваченої та відповідна підозра у вчиненні злочину.
Потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора пітримав.
Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечували. Вказали, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може в повній мірі запобігти наявним ризикам, однак, це дасть можливість обвинуваченій піклуватись про неповнолітніх дітей.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, надані ними на обґрунтування клопотань, суд дійшов наступного висновку.
Суд зважає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто в умисному вбивстві. Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Відповідно до ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 липня 2022 року до обвинуваченої ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, по 17 вересня 2022 року включно.
Зміст статті 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та практика Європейського суду з прав людини передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Статтями 131-132 КПК України передбачено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений. Строк дії ухвали про продовження такого строку не може перевищувати шістдесяти днів.
Загальне положення щодо розумних строків у випадку продовження строку тримання під вартою викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність строку тримання під вартою» не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення).
Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на те, що ризик переховування обвинуваченої від органів досудового розслідування та суду не зменшився, оскільки санкція за вчинення злочину підтверджує високу імовірність бажання уникнути покарання.
Більше того, суд також бере до уваги, що на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 червня 2022 року, ОСОБА_4 , яка на той час перебувала у статусі підозрюваної, було встановлено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Дана ухвала набрала законної сили. При цьому, остання неодноразово грубо порушувала вимоги вищевказаної ухвали слідчого судді, а саме, залишала місце свого постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Вказане стало обґрунтуваннями для зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, що доводиться відповідною ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 липня 2022 року.
В контексті практики Європейського суду з прав людини ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (п.102,107 рішення ЄСПЛ у справі «Panchenko v.Russia» від 8 лютого 2005 (заява № 45100/98). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v.Moldova» від 04 жовтня 2005 (заява № 9190/03).
Суд враховує, що обвинувачена раніше не судима, має на утриманні малолітніх дітей, одружена, має постійне місце проживання. При цьому, на переконання суду, як на момент зміни запобіжного заходу, так і на даний час наявні достатні підстави вважати, що у випадку застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, остання може знехтувати покладеними на неї обов`язками та здійснити дії, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що створить суттєві перешкоди для забезпечення оперативного та об`єктивного розгляду даної справи судом.
Також, існує імовірність вчинення тиску з боку обвинуваченої на потерпілого та свідків, показання яких можуть мати значення для кримінального провадження.
Аналогічно, актуальним є ризик перешкоджання обвинуваченою кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Перелічені обставини свідчать про те, що у порівнянні з часом обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою заявлені ризики на даний час не зменшилися та збільшили свою актуальність.
Крім того, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченої, що на переконання суду не може слугувати перепоною для продовження строку тримання під вартою, оскільки докази, що вказане може негативно вплинути на її стан, матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Судом розглянуто можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, тобто більш м`яких, визначених у ст. 176 КПК України. При цьому враховано позицію та доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту. Аналіз наданих суду матеріалів, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, відповідно до викладеної вище мотивації.
У зв`язку з цим, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; усвідомлює тяжкість та невідворотність покарання, що їй загрожує; враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та зберігають свою актуальність, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою на час судового провадження.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави, зокрема у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення злочину, який спричинив загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.
Керуючись ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199, 201, 205, 314-316, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Сухоносівка Чорнухівського району Полтавської області, жительки: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , строк тримання під вартою в межах судового провадження на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 листопада 2022 року включно.
Не визначати обвинуваченій ОСОБА_4 розмір застави.
Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали до 10 листопада 2022 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 400 КПК України подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1