Справа № 577/1158/20
Провадження № 1-кп/577/46/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
1) 28 липня 1998 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; на підставі ст. 45 КК України 1960 року засуджений умовно з іспитовим строком 1 (один) рік та штрафом 200 грн;
2) 05 січня 2001 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; на підставі ст. 45 КК України 1960 року засуджений умовно з іспитовим строком 2 (два) роки та штрафом 400 грн;
3) 04 вересня 2002 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
4) 29 листопада 2007 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
5) 20 липня 2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
6) 02 жовтня 2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
7) 07 грудня 2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 390, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць;
8) 07 липня 2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;
9) 17 квітня 2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;
10) 11 квітня 2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;
11) 02 вересня 2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;
12) 02 грудня 2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;
13) 30 січня 2014 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;
14) 03 квітня 2014 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць;
15) 23 жовтня 2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 3 (три) місяці;
16) 04 лютого 2016 року Апеляційним судом Сумської області за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна; звільнений з місць позбавлення волі 21 грудня 2017 року умовно-достроково на 2 (два) місяці 9 (дев`ять) днів;
17) 15 квітня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць;
18) 15 червня 2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць;
19) 20 липня 2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць;
20) 18 вересня 2020 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
06 січня 2020 року у період часу з 18 год. 30 хв до 20 год. 40 хв., точний час не встановлений, ОСОБА_3 , який раніше неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, зайшов до під`їзду № 1 багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , де на сходовому майданчику між 3 та 4 поверхами побачив дитячий візок універсальний «Adamex Cosmos 2 в 1» сіро-зеленого кольору, який належить ОСОБА_6 .
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи вказаний злочинний корисливий намір, скориставшись тим, що його дії є непомітними як для власника майна, так і для інших осіб, ОСОБА_3 таємно викрав дитячий візок «Adamex Cosmos 2 в 1» сіро-зеленого кольору вартістю 2 017 грн 00 коп.
З викраденим майном ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився вказаним майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не визнав, пояснивши, що він не вчиняв зазначений злочин, та, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі показань (а.с. 159 т. 1).
Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доводиться показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який надав показання, що 06 січня 2020 року близько 19 години він з родиною прийшов у гості до своєї знайомої, яка проживає у будинку АДРЕСА_3 та на сходовому майданчику між поверхами у під`їзді будинку залишив дитячий візок марки «Adamex Cosmos 2 в 1» універсальний сірого із зеленим кольору. Коли він вийшов через 2-3 години від знайомої, то виявив, що дитячий візок відсутній. Він одразу ж зателефонував до поліції та написав відповідну заяву про кримінальне правопорушення. Приблизно через 2 тижні йому зателефонували знайомі та повідомили, що бачили як дитячий візок, схожий на той, який викрали у нього, ставили до машини таксі у районі залізничного вокзалу ст. Конотоп. Він зателефонував працівникам поліції, разом з ними приїхав на АДРЕСА_4 , де зустрілися із таксистом, який показав будинок, до якого відвіз дитячий візок. При цьому сказав, що вказаний дитячий візок везли два хлопця. Разом із працівниками поліції він приїхав до будинку, на який вказав таксист, та мешканка будинку винесла і передала працівникам поліції належний йому дитячий візок. При цьому жінка пояснила, що дитячий візок придбав її чоловік. Вказаний дитячий візок він впізнав за кольором та колесами, які за два тижні до крадіжки замінив. Дитячий візок був вилучений працівниками поліції та повернутий йому, а тому він не має претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 . Дитячий візок він придбав у вересні 2018 року приблизно за 4 000 грн 00 коп, а тому згоден з тим, що станом на 06 січня 2020 року його вартість становила 2 017 грн 00 коп. При визначенні ОСОБА_3 міри покарання, яка має бути призначена за вчинений ним злочин, він покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_7 надала показання, що у січні 2020 року вона проживала за адресою: АДРЕСА_5 . ЇЇ квартира розташована у під`їзді АДРЕСА_6 на другому поверсі. 06 чи 07 січня 2020 року після 18 години вона перебувала вдома та чула сильний гуркіт у під`їзді будинку. Він був на сходах будинку з третього до першого поверху, а також вона чула, що сильно стукнули двері, які ведуть до під`їзду будинку. Коли вона почула вказаний гуркіт, то не виходила із своєї квартири. Приблизно через 20-30 хв. після того як вона чула вказаний звук, до її квартири прийшли працівники поліції, які повідомили, що у її сусідів, які проживають на третьому поверсі, викрали дитячий візок, а також стали з`ясовувати, чи не бачила вона нікого у під`їзді будинку, хто б міг вчинити вказану крадіжку. Вона повідомила працівникам поліції, що чула сильний стук, але не бачила особу, яка могла вчинити крадіжку майна.
Свідок ОСОБА_8 надав показання, що на даний час він проживає за адресою: АДРЕСА_7 . У січні 2020 року він проживав у вказаному будинку, але у квартирі АДРЕСА_8 . У січні 2020 року як раз на Різдво Христове близько 21 чи 22 години, точний час він вже не пам`ятає, до нього додому прийшли працівники поліції, які стали з`ясовувати, чи відомо йому щось про обставини крадіжки дитячого візка, яка була вчинена 06 січня 2020 року у осіб, які прийшли в гості до їх сусіда, який проживає у під`їзді на третьому поверсі. Він повідомив працівникам поліції, що нічого не бачив, лише у вечірній час чув у під`їзді будинку стук, який був схожий на те, що нібито щось впало. Він не може надати будь-яких показань за фактом вчинення 06 січня 2020 року дитячого візка із під`їзду їх будинку.
Відповідно по показань свідка ОСОБА_9 , він проживає за адресою: АДРЕСА_9 . Його квартира розташована на третьому поверсі у під`їзді № 1 вказаного будинку. 06 січня 2020 року близько 18 години до нього в гості прийшла родина ОСОБА_6 з малою дитиною. Вони занесли дитячий візок у під`їзд, який закривається на кодовий замок, та залишили на сходовому майданчику між поверхами. Приблизно через 1 годину чи 1 год. 30 хв. дружина ОСОБА_6 вийшла у під`їзд та виявила відсутність дитячого візка. Після цього вони викликали працівників поліції. Коли вони перебували у квартирі, то він ніяких сторонніх звуків на сходовому майданчику у під`їзді будинку не чув. У подальшому зі слів ОСОБА_6 йому стало відомо, що дитячий візок знайшли.
Свідок ОСОБА_10 надала показання, що з 2013 року вона проживає однією сім`єю з ОСОБА_11 . Взимку 2020 року точну дату вона не пам`ятає її чоловік приїхав до м. Конотопа Сумської області з м. Києва, де перебував на заробітках, та у вечірній час привіз додому дитячий візок для їх тримісячної дитини. Чоловік розповів, що вказаний дитячий візок він придбав на залізничному вокзалі ст. Конотоп у чоловіка. При цьому вказаний чоловік пояснив, що продає дитячий візок, оскільки його діти вже виросли. Дитячий візок її чоловік придбав за 800 грн. Це був дитячий візок-трансформер, зеленого кольору та одне колесо у нього було чи тріснуте, чи відпало, точно сказати не може. Марку дитячого візка вона також не пам`ятає. На той час вони проживала за адресою: АДРЕСА_10 та вона поставила дитячий візок у будинку. Приблизно через 4 дні приїхали працівники поліції, яким вона видала вказаний дитячий візок. З працівниками поліції був чоловік, який сказав, що він є власником дитячого візка та коли вона видала візок працівникам поліції, то вказаний чоловік підтвердив, що цей дитячий візок дійсно належить йому.
Свідок ОСОБА_12 надав показання, що взимку 2020 року, точну дату він не пам`ятає, у вечірній час він зайшов у приміщення залізничного вокзалу ст. Конотоп, де у залі очікування побачив чоловіка із дитячим візком. Вказаний чоловік сказав, що неодноразово бачив його на залізничному вокзалі та вони познайомилися. Це був обвинувачений ОСОБА_3 . Він запитав у ОСОБА_3 куди він їде та останній сказав, що їде до м. Шостки Сумської області і купив дитині дитячий візок. Він та ОСОБА_3 випили самогону і пішли курити та ОСОБА_3 сказав, що він вже бажає продати дитячий візок. Він вирішив допомогти ОСОБА_3 . В цей час на привокзальній площі він побачив ОСОБА_13 -балу ОСОБА_14 , який вийшов із електропотяга, що приїхав з м. Києва, та, знаючи, що у нього є мала дитина, запропонував йому придбати дитячий візок. Меліков Касім-бала ОСОБА_14 запитав скільки коштує дитячий візок та він сказав, що ціну визначить ОСОБА_3 . Він відійшов на деякий час, щоб ОСОБА_3 та ОСОБА_15 -бала ОСОБА_14 порозмовляли та домовилися про ціну за товар, а коли підійшов, то побачив, що ОСОБА_15 -бала ОСОБА_14 віддає ОСОБА_3 гроші, скільки саме він сказати не може. Він чув, що розмова йшла про 800 грн 1 000 грн. Потім він та ОСОБА_3 допомогли ОСОБА_16 -балі ОСОБА_14 завантажити дитячий візок до багажника автомобіля, який стояв на привокзальній площі та використовувався як таксі, та ОСОБА_15 -бала ОСОБА_14 поїхав. Він та ОСОБА_3 знову пішли до приміщення залізничного вокзалу, де ОСОБА_3 придбав спиртне, вони випили та кожен пішов у своїх справах. Через деякий час до нього на залізничний вокзал приїхали працівники поліції, які показали йому фото ОСОБА_3 та запитали чи знає він такого чоловіка. Він відповів, що знає та, що саме ОСОБА_3 продав дитячий візок ОСОБА_16 . В цей же день трохи пізніше він приїхав до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, де йому пред`явили для впізнання декілька фотографії дитячих візків та він вказав на візок, який був схожий на той, що продав ОСОБА_3 . Крім того йому пред`явили для впізнання по фотографіям осіб та серед 4 фотографій він вказав на фотографію ОСОБА_3 як особу, яка продала ОСОБА_16 дитячий візок. Вказані слідчі дії проводилися у присутності двох понятих. Він впізнав ОСОБА_3 за рисами обличчя, оскільки добре роздивився його, коли вони вживали спиртні напої та спілкувалися.
Допитаний як свідок ОСОБА_15 -бала ОСОБА_14 надав показання, що у січні 2020 року, точну дату він не пам`ятає, але було якесь свято, здається це було 6 чи 7 січня 2020 року, близько 22 години він електропотягом приїхав з м. Києва до м. Конотопа Сумської області та на привокзальній площі ст. Конотоп зустрів ОСОБА_12 , якого знав раніше, оскільки вони працювали разом. ОСОБА_12 запропонував придбати йому дитячий візок та він запитав де вказаний візок, оскільки у ОСОБА_12 в руках нічого не було. Тоді останній сказав, що дитячий візок продає чоловік, який на даний час перебуває у приміщенні залізничного вокзалу ст. Конотоп. Вони пішли до вказаного чоловіка та він побачив, що поряд із зазначеним чоловіком стоїть дитячий візок-трансформер синього чи зеленого кольору, він точно сказати не може, а також не може вказати марку вказаного дитячого візка. Раніше вказаного чоловіка він не бачив. Він подивився дитячий візок, запитав чи не крадений він та домовився про придбання дитячого візка за 800 грн. При цьому вказаний чоловік спочатку прохав за дитячий візок 1 000 грн. Потім вони всі втрьох вийшли на привокзальну площу ст. Конотоп, він взяв таксі, вони завантажили візок до багажника автомобіля та він поїхав до себе додому на АДРЕСА_11 . На той час він проживав за вказаною адресою з ОСОБА_10 та дитиною. Він розповів дружині, що придбав дитячий візок на залізничному вокзалі ст. Конотоп. Через 3-4 дні він знову поїхав на заробітки та коли був у м. Києві, то йому зателефонувала дружина, яка повідомила, що приїздили працівники поліції, які повідомили, що дитячий візок є краденим та вона віддала його. Через декілька днів він приїхав до м. Конотопа Сумської області та пішов до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, щоб з`ясувати у зв`язку з чим у нього забрали дитячий візок. Там йому повідомили, що вказаний дитячий візок є викраденим. Він знову поїхав на заробітки, а коли повернувся приблизно через тиждень, то його викликали до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, де пред`явили для впізнання осіб по фотографії. Серед вказаних осіб він впізнав особу, у якої придбав дитячий візок. Він впізнав вказану особу самостійно, а також при пред`явленні до впізнання особи по фотографії говорив, що вказаного чоловіка звуть ОСОБА_17 , оскільки так його представив ОСОБА_12 .
Вина ОСОБА_3 доводиться також рапортом чергового СРПП № 3 Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 06 січня 2020 року, відповідно до якого 06 січня 2020 року о 20 год. 40 хв. зі служби «102» від ОСОБА_6 надійшло повідомлення, що по АДРЕСА_3 протягом години викрали дитячий візок зеленого з синім кольору, який знаходився на сходовому майданчику між 3 та 4 поверхами (а.с. 98 т. 2).
Відповідно до протоколу прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 06 січня 2020 року, він повідомив працівникам поліції, що 06 січня 2020 року у період часу з 18 год 30 хв до 19 год 00 хв невстановлена особа таємно викрала належний йому дитячий візок «Adamex Cosmos 2 в 1», який він залишив на сходовому майданчику між 3 та 4 поверхами у будинку АДРЕСА_3 . При цьому потерпілий ОСОБА_6 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 99 т. 2).
Згідно протоколу огляду місця події від 06 січня 2020 року, який був проведений у період часу з 20 год. 55 хв. до 21 год. 30 хв за участі потерпілого ОСОБА_6 , останній показав місце у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 , де на сходовому майданчику між третім та четвертим поверхом стояв дитячий візок. На час огляду місця події дитячий візок на показаному потерпілим місці був відсутній (а.с.100-102 т. 2).
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 14 січня 2020 року, який був проведений у присутності потерпілого ОСОБА_6 , на ділянці місцевості, яка розташована біля будинку АДРЕСА_11 , ОСОБА_10 добровільно видала працівникам поліції дитячий візок сіро-салатового кольору марки «Adamex» (а.с. 103-106 т. 2)
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 січня 2020 року вбачається, що свідок ОСОБА_15 -бала ОСОБА_14 в присутності понятих на фотознімку під номером № 2 впізнав чоловіка, у якого він придбав дитячий візок, при цьому вказав, що зазначеного чоловіка звуть ОСОБА_17 . Чоловіка на фото № 2 він впізнав за сукупністю зовнішніх ознак, а саме за формою обличчя, очима, бровами, носом та кольором волосся. На фото № 2 зображений ОСОБА_3 (а.с. 114-119, 244 т. 2).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 вказав, що у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 січня 2020 року все зазначено вірно.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 січня 2020 року свідок ОСОБА_12 в присутності понятих на фотознімку під номером № 1 впізнав чоловіка, який продав ОСОБА_16 дитячий візок. При цьому вказав, що він впізнає чоловіка за сукупністю зовнішніх ознак, а саме за формою обличчя, кольором волосся, очима та бровами, а також за національністю. До пред`явлення осіб по фотографіям для впізнання свідок ОСОБА_12 повідомив, що він може впізнати чоловіка по фотографії, оскільки спілкувався з ним тривалий час та раніше його зустрічав. На фото № 1 зображений ОСОБА_3 (а.с. 120-125, 243 т. 2).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав показання, що він на фото впізнав обвинуваченого ОСОБА_18 та що саме обвинувачений продав у січні 2020 року дитячий візок ОСОБА_16 .
Згідно до протоколу пред`явлення предмета для впізнання за фотознімками від 16 січня 2020 року свідок ОСОБА_12 в присутності понятих на фотознімку під номером № 1 впізнав дитячий візок, схожий на той, що ОСОБА_18 продав ОСОБА_16 (а.с. 126-131 т. 2).
За висновком судово-товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-146е від 22 січня 2020 року, ринкова вартість викраденого дитячого візка «Adamex Cosmos 2 в 1», сіро-зеленого кольору станом на 06 січня 2020 року могла становити 2 017 грн 00 коп (а.с. 146-149 т. 2).
Що стосується долученого стороною обвинувачення як доказу протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 18 січня 2020 року (а.с. 132 т. 2), то суд враховує, що згідно положень ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них
Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_13 -бали ОСОБА_14 , надані ним під час досудового розслідування, які були долучені прокурором в якості доказу.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена та своїми діями щодо таємного викрадення 06 січня 2020 року належного ОСОБА_6 майна, ОСОБА_3 , який раніше був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які б, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшували покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.
Стороною обвинувачення до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , віднесено, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.
При цьому суд не знаходить підстав для встановлення такої обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 як щире каяття обвинуваченого, виходячи з наступного.
Щирим каяттям особи є критична оцінка обвинуваченим своєї поведінки, висловлення твердого наміру не допускати подібних вчинків у майбутньому, вибачення та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, зменшення негативних наслідків своєї протиправної поведінки.
Повертаючись до обставин цього кримінального провадження, слід зазначити, що обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не визнав, не вибачився перед потерпілим, не висловлював щирого жалю з приводу вчиненого.
Наведене свідчить про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_3 щирого жалю з приводу вчинного та осуду своїх протиправних дій, тобто про відсутність ознак щирого каяття.
Крім того суд не вбачає підстав для визнання обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування з його участю не проводилася жодна слідча дія, під час якої він би допомагав встановити (відтворити) обставини вчинення ним 06 січня 2020 року злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Стороною обвинувачення ОСОБА_3 обставиною, яка обтяжує його покарання, зазначено вчинення кримінального правопорушення повторно.
Суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення як обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , повторність, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Тобто повторність є кваліфікуючою ознакою вчиненого ОСОБА_3 злочину.
Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови «Про практику призначення судами покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 орієнтує, що у разі, якщо якась із обставин, наведених у ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК України, передбачена в статті Особливої частини цього
Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як пом`якшуючу або обтяжуючу покарання обставину.
Таким чином обставин, які б, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , суд також не вбачає.
Суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи відсутність обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , характер вчинених ним дій, а також враховуючи періодичність вчинення ним кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі.
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Оскільки вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2020 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України і засуджений, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць (а.с. 248-253 т. 2) та вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, 06 січня 2020 року, тобто до постановлення попереднього вироку (вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2020 року), то при призначенні йому покарання слід застосувати ч. 4 ст. 70 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної не обирати, оскільки на даний час він відбуває покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлений не був.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-146 е від 22 січня 2020 року в розмірі 471 грн 03 коп (а.с 145 т. 2), відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого у прибуток держави.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України: дитячий універсальний візок «Adamex Cosmos 2 в 1» сіро-зеленого кольору , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 (а.с. 111-112, 113 т. 2 ), слід залишити останньому.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України, слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_19 від 20 січня 2020 року на вилучений 14 січня 2020 року дитячий універсальний візок «Adamex Cosmos 2 в 1» сіро-зеленого кольору із захисною накидкою та парою рукавичок (а.с. 110 т. 2).
Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 370, 371, 376 КПК України , -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за вказаним вироком та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2020 року, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, призначеного за вказаним вироком, більш суворим покаранням у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, призначеного за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2020 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Строк відбування покарання за вказаним вироком суду рахувати з дня набрання зазначеним вироком законної сили.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбуте покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2020 року у виді позбавлення волі за період з 23 січня 2020 року до дня набрання вказаним вироком законної сили за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України, із розрахунку один день за один день.
Стягнути з ОСОБА_3 у прибуток держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-146 е від 22 січня 2020 року в розмірі 471 грн 03 коп (чотириста сімдесят одна грн 03 коп).
Речові докази у кримінальному провадженні: дитячий універсальний візок «Adamex Cosmos 2 в 1» сіро-зеленого кольору із захисною накидкою та парою рукавичок, який переданий на зберігання ОСОБА_6 , залишити останньому.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області області ОСОБА_19 від 20 січня 2020 року на дитячий універсальний візок «Adamex Cosmos 2 в 1», сіро-зеленого кольору з захисною накидкою та парою рукавичок
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1