Справа № 569/9987/22
УХВАЛА

про арешт майна

17 серпня 2022 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000045 від 17.06.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання вказує, що 10.05.2022 року до Рівненської обласної прокуратури надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УСБУ в Рівненській області про те, встановлено факт продажу транспортних засобів на території Рівненської області, ввезених на митну територію України як гуманітарна допомога для потреб Збройних сил України.

20.07.2022 проведено контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, в ході чого придбано у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 4 автомобілі «Ford Ranger», «Mitsubishi L200», «Mitsubishi L200», «Nissan Navara», за грошові кошти в загальному розмірі 21 600 доларів США.

Після проведення оперативної закупки ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено в ІТТ № 1 ГУНП в Рівненській області.

21.07.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозр у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

22.07.2022 підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 201-2 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна, а іншого більш м`якого покарання не передбачено.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у своїй власності має квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,9 кв.м, реєстраційний номер 7601523, у частці власності 2/3, а також кварти ру АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у своїй власності має наступні земельні ділянки:

1.в АДРЕСА_2 , площею 0,1 га;

2.в АДРЕСА_3 , площею 0,0975 га;

3.в АДРЕСА_4 , площею 0,15 га;

А також, ОСОБА_4 має у власності будинок АДРЕСА_5 , загальною площею 104,7 кв.м, реєстраційний номер 15527355.

Вказана інформація підтверджується довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_7 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Власник майна ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000045 від 17.06.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

За вищевказаних обставин, 21.07.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, за вказаних фактичних обставин, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, санкцію передбаченої ч. 3 ст. 201-2 КК України, що передбачає конфіскацію, як вид покарання, слідчий суддя з урахуванням п .п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України приходить до висновку про задоволення клопотання, з метою забезпечення конфіскації майна, як можливого призначення виду покарання підозрюваному ОСОБА_4 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, власником яких відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,9 кв.м, реєстраційний номер 7601523, власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці власності 2/3;

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , площею 0,1 га;

- земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_3 , площею 0,0975 га;

- земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_4 , площею 0,15 га

- будинок АДРЕСА_5 , загальною площею 104,7 кв.м, реєстраційний номер 15527355, -

та позбавити останнього та всіх інших осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчужувати та розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_8