Провадження № 1-кс/761/362/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3, за участю секретарів ОСОБА_4, ОСОБА_5, захисників - ОСОБА_6, ОСОБА_7, підозрюваного ОСОБА_1 , прокурора ОСОБА_8, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, скаргу адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_1 на повідомлення про підозру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 10.08.2021 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні №0002473 від 29.11.2019,

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які діють в інтересах ОСОБА_1 , звернулись до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 10.08.2021 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні №0002473 від 29.11.2019.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що СУ ГУНП проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002473 від 29.11.2019.

10.08.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст.368 КК України.

У своїй скарзі адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказують на необґрунтованість підозри, та стверджують, що повідомлення про підозру, вручено ОСОБА_1 всупереч встановленому законодавством порядку, крім того вказують, що у кримінальному провадженні відсутні докази вчинення підозрюваним злочину.

Враховуючи викладене, на думку адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, повідомлення про підозру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 10.08.2021 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні №0002473 від 29.11.2019, є необґрунтованим, складеним з порушеннями Кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримала з мотивів викладених у ній і просила задовольнити, Стверджувала, що процедура внесення відомостей до ЄРДР була порушена. Вказувала, що єдиними доказами у провадженні є матеріали НСРД, при цьому особа якій, згідно з підозрою вчиняв пособництво ОСОБА_1 - не встановлена. Також просила суд врахувати, що на її думку в даному випадку мала місце провокація, отже всі зібрані докази є очевидно недопустимими.

Захисник ОСОБА_7 скаргу просив задовольнити. Вказував, що кошти не були вилучені у ОСОБА_1 , крім того, він не є спеціальним суб`єктом. Вказував, що підозра складена і проголошена не в один день.

Підозрюваний ОСОБА_1 підтримав своїх захисників. Стверджував, що зі свідком ОСОБА_2 не знайомий, а показання даного свідка неправдиві.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував. Пояснив, що повідомлення про повідомлення про підозру складено відповідно до чинного законодавства. Крім того вказав, що у кримінальному провадженні наразі відбувається процедура ознайомлення з матеріалами провадження в порядку ст. 290 КПК України.

Вислухавши думку підозрюваного в обґрунтування скарги, пояснення прокурора, вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002473 від 29.11.2019.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

10.08.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст.368 КК України.

Так, процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.

Відповідно до ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Проте, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий, як і робити висновок про правильність кримінально-правової кваліфікації діяння, визначеної слідчим та погодженої прокурором у кримінальному провадженні.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Крім того, слідчий суддя вважає за потрібне нагадати учасникам, що станом на день розгляду даної скарги у кримінальному провадженні №0002473 від 29.11.2019 триває процедура ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України

Наступними процесуальними діями після такої процедури є складання обвинувального акту та направлення його для розгляду до суду, до виключної компетенції якого відноситься вирішення питання про винуватість особи та правильність кримінально-правової кваліфікації діяння. При цьому у відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження. Вказану позицію виказував і Київський апеляційний суд (Справа № 761/40368/21 Провадження № 11-сс/824/208/2022)

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_1 вбачається, що повідомлення про підозру було складено слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_9, при цьому таке повідомлення про підозру було погоджено прокурором третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату НПУ Департаменту нагляду за додержанням законів НПУ та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8

За своїм змістом повідомлена 10 серпня 2021 року ОСОБА_1 підозра у кримінальному провадженні №0002473 від 29.11.2019 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_1 причетний до вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати, що під час розгляду скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_1 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_1 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.ст. 276-278 КПК України, а тому подана скарга задоволенню не підлягає.

Надаючи оцінку доводам захисника ОСОБА_6 про недопустимість доказів та її вимогу скасувати повідомлення про підозру шляхом визнання всіх доказів недопустимими суд вважає за потрібне роз`яснити наступне.

Відповідно до ст. 87 КПК України, докази у випадку якщо вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Як визначено у ч. 1, 2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Разом з тим, в кримінальному провадженні №0002473 від 29.11.2019 наразі триває стадія досудового розслідування, стадія судового розгляду ще не настала, отже питання щодо визнання доказів недопустимими не входить до повноважень слідчого судді.

Більше того, слідчим суддею враховується, що станом на день розгляду даної скарги стороні захисту було повідомлення про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, наступними процесуальними діями після якого є складання обвинувального акту та направлення його для розгляду до суду, до виключної компетенції якого відноситься вирішення питання про допустимість зібраних під час досудового розслідування доказів.

Отже, оскільки стороною захисту ні в скарзі на повідомлення про підозру, ні в судовому засіданні не наведено даних, які б викликали сумніви щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0002473 від 29.11.2019, а інші питання підлягають вирішенню судом при ухваленні вироку, відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 7, 22, 107, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Скаргу адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_1 на повідомлення про підозру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 10.08.2021 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні №0002473 від 29.11.2019, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 28 лютого 2022 року о 09 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_3