Справа № 522/3963/22
Провадження 1-кс/522/2137/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000328 від 18.03.2022 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з клопотання, слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000328 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
Так, 18.03.2022 р. до ЧЧ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на службу "102" про те, що невстановлені особи, в порушення ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» з доповненнями та змінами, маючі на меті отримання прибутку від зайняття гральним бізнесом, організували діяльність, щодо надання послуг з доступу до азартних ігор клієнтам закладів, які розташовані на території Приморського району м. Одеси. (ЖЄО 8306).
Проведеними під час досудового розслідування заходами встановлено, у порушення вимог статті 2 ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», вказані особи, достовірно знаючи про заборону зайняття гральним бізнесом в Україні, маючи корисливі мотиви, з метою отримання незаконного прибутку, займаються вказаним видом діяльності, використовуючи для цього орендоване нежитлове приміщення яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке обладнане гральними автоматами, облаштоване необхідним обладнанням для повноцінного функціонування вказаного закладу: меблями, камерами відеоспостереження, службовим мобільним телефоном.
Працюючи відповідно до встановленого графіка виходу на роботу, задля належного функціонування грального закладу, вони здійснюють обмежений доступ громадян до приміщення грального закладу та гральних автоматів, розмінюють гравцям гроші, надають допомогу у прийнятті ставок, а також здійснюють видачу грошових виграшів переможцям азартних ігор, забезпечуючи своїми діями умови для грального бізнесу, виконуючи тим самим діяльність по наданню можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах.
18.03.2022 слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , згідно вимог ст. ст. 223, 233, 237 КПК України, у період часу з 17:50 год. по 18:40 год., проведено огляд нежитлового приміщення першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено:
Системні блоки в кількості 17 шт. з наступними серійними номерами: 01123521, 01019232, 01019384, 01000278, 01019230, 01000450, 01000164, 01019414, 01000647, 01123527, 01000272, 0123440, 01019409, 01019386, 01019390, 01009186, 01004849.
Відеореєстратор фірми «Nikvision», модель DS-7108HQHI-K1, серійний номер G47145748.
Настільний комутатор фірми «TP-Link» з серійним номером 137А7200928 та наліпкою зі штрих-кодом 04001367.
Постановою слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 від 18.03.2022 вищевказані речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000328 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання без їх участі, яке підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.
Представник власника майна, адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, у задоволенні якого просив відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Вивченням матеріалів наданих до клопотання встановлено, що у кримінальному провадженні, жодній особі про підозру не повідомлено.
Згідно ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Проте, в порушення зазначеної вимоги Закону, слідчим не було надано достатніх доказів на підтвердження обставин на які він посилається.
У зв`язку з чим, доводи про те, що на вказане майно слід накласти арешт є необґрунтованими.
При цьому, задоволення клопотання про накладення арешту, може призвести до суттєвого порушення Конституційних прав та інтересів його законних власників, що є неприпустимим.
Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».
Згідно ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилучено майна.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000328 від 18.03.2022 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: