В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 )

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010981 від 20 вересня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки, що зареєстрований: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2021 приблизно о 06 год. 08 хв. Четаб Адім, керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у лівій смузі проїзної частини проспекту Повітрофлотського у м. Києві зі сторони Севастопольської площі у напрямку перехрестя з вул. Освіти зі швидкістю 79.49 км/год +/- 3.18 км/год.

Попереду зазначеного автомобіля, у лівій смузі проїзної частини проспекту Повітрофлотського перед перехрестям з вул. Освіти, на червоний (забороняючий рух у його напрямку) сигнал світлофору, зменшуючи швидкість, зупинявся попутний автомобіль марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 .

У цей час, пішохід ОСОБА_11 , розпочала перетинати проїзну частину проспекту Повітрофлотського по регульованому пішохідному переходу на зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал світлофору, однак в процесі руху змістилась ліворуч та вийшла за межі регульованого пішохідного переходу, продовживши рух в обраному напрямку.

Будучи обізнаним, що максимально дозволена швидкість на даній ділянці дороги складає 50 км/год, маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру, а також зміною сигналів світлофору, які перебували в полі його зору, усвідомлюючи, що рух на червоний сигнал світлофору категорично заборонений, обвинувачений проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись за попутним автомобілем марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , який зменшуючи швидкість зупинявся перед світлофором, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого, навпроти буд. № 42 по проспекту Повітрофлотському у м. Києві здійснив зіткнення із задньою частиною вищевказаного транспортного засобу.

Внаслідок контакту транспортних засобів автомобіль марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , по інерції розпочав рух уперед та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїзну частину зліва направо поза межами пішохідного переходу на зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал світлофору.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.

Під час руху ОСОБА_12 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «б» п. 12.9 та п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п. 1.5, підпункту, «б» п. 2.3, підпункту «б» п. 12.9 та п. 13.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_13 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав та розповів, що 20 жовтня 2021 року керував автомобілем «Hyundai Elantra» та перестроювався із правої в ліву смугу із швидкістю приблизно 75 км/год. та не помітив як попереду зупинився автомобіль «Skoda Fabia» перед пішохідним переходом. Обвинувачений вчасно не відреагував, оскільки в той час дивився у дзеркало заднього виду та здійснив зіткнення із цим автомобілем. Від даного удару « ОСОБА_14 » проїхала вперед та наїхала на потерпілу, яка в той час переходила дорогу біля пішохідного переходу, але за його межами. Коли він вийшов із машини, побачив потерпілу, яка лежала на дорозі та зрозумів, що вона отримала поранення. Обвинувачений хотів викликати поліцію та медичну допомогу, але йому сказали, що вже викликали, а коли приїхали поліцейські, то вони пояснили йому, що потерпіла померла.

Обвинувачений вказав, що щиро кається у вчиненому, повністю визнає свою вину та просив його суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам пред`явленого обвинувачення.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає надані докази належними і допустимими, а вину ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведеною.

Таким чином, ОСОБА_12 своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, раніше не судимого. Обвинувачений на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем навчання характеризується негативно.

Представник потерпілого просив суд застосувати до обвинуваченого покарання, що не пов`язано із позбавленням волі.

Разом з тим, як випливає із матеріалів кримінальної справи протягом 2021 року обвинувачений дев`ять разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, керуючи при цьому транспортним засобом без відповідних документів, та двічі потрапивши в ДТП із пошкодженням транспортних засобів, що свідчить про свідоме, систематичне нехтування правилами дорожнього руху, що врешті решт призвело до смерті людини.

Таким чином, суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 Кримінального кодексу України, оскільки виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного - раніше не судимого та позицію представника потерпілого, керуючись правилами призначення покарання, передбаченими ст. 65 Кримінального кодексу України, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому найменш суворий вид покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України із позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Представник потерпілого під час судового засідання подав заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру, вказавши, що вся шкода потерпілому повністю відшкодована, а тому він претензій немає. Також представник потерпілого просив залишити цивільний позов без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів слід покласти на обвинуваченого.

Доля речових доказів визначається ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, виходячи із зазначеного суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили, зарахувавши ОСОБА_15 строк попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений цим вироком, починаючи з 20 жовтня 2021 р. із розрахунку день за день.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше 60 днів з моменту винесення вироку, залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_16 до ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів 6178,32 грн.

Речові докази:

- транспортний засіб марки «Skoda Fabia» днз. НОМЕР_2 залишити у ОСОБА_17

- транспортний засіб марки «Hyundai Elantra» днз. НОМЕР_1 залишити у обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1