В И Р О К
іменем України
Справа № 134/1753/19

Провадження № 1-кп/126/37/2022

"06" вересня 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000237 від 12.07.2019, року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холодівка, Тульчинського району, Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, не працюючого, одруженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

10.07.2019 близько 03 години ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, вирішив проникнути на територію СФГ «Гасяк Г.Ф.», власником якого є ОСОБА_5 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , з метою викрадення зі складського приміщення наявного там зерна соняшнику та кукурудзи, врожаю 2018 року. Продовжуючи свої дії направлені на незаконне заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , через отвір в даху проник всередину складського приміщення, де з метою крадіжки чужого майна розпочав наповнювати полімерні мішки, які завчасно взяв із собою, наявним у складському приміщенні зерном соняшника та кукурудзи. Наповнивши два мішки зерном соняшника сорту «Вероніка» врожаю 2018 року масою 27 та 24 кілограми, один мішок зерном кукурудзи сорту «Масандро ДКС 3472» врожаю 2018 року вагою 43 кілограми, ОСОБА_4 , за допомогою завчасно підготовленої ним мотузки, перемістив дані мішки на дах складського приміщення, після чого мав намір перемістити їх до землі та перенести через паркан, який огороджує складське приміщення, однак в цей самий момент був помічений власницею складського приміщення ОСОБА_5 та її невісткою ОСОБА_6 .. В результаті цього, ОСОБА_4 не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, покинув територію фермерського господарства ОСОБА_5 , а викрадене зерно в мішках залишив на даху складського приміщення.

Згідно висновку експерту № 5533-5534/19-21 від 22.08.2019 вартість 27 кілограм зерна соняшника врожаю 2018 року вирощеного з посівного матеріалу

сорту «Вероніка» станом на 10.07.2019 складала 288,93 гривень; вартість 24

кілограм зерна соняшника врожаю 2018 року вирощеного з посівного матеріалу

сорту «Вероніка» станом на 10.07.2019 складала 256,83 гривень; вартість 43

кілограм зерна кукурудзи врожаю 2018 року вирощеного з, посівного матеріалу

сорту «Масандро ДКС3472» станом на 10.07.2019 складала 193,55 гривень.

Загальна вартість майна, яким намагалися заволодіти становить 739,31 гривня.

Отже, вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у незакінченому замаху на таємне викрадення

чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до іншого приміщення.

Обвинувальний акт по відношенню до ОСОБА_4 надійшов до суду по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. В подальшому, 01.06.2022 під час судового розгляду прокурором в порядку ст. 338 КПК України, змінено пред`явлене раніше ОСОБА_4 обвинувачення з ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому звинуваченні, передбаченому ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 України, не визнав, заперечив повністю. Суду пояснив, що він 10.07.2019 року фізично не міг бути присутнім на території СФГ "Гасяк Г.Ф.", оскільки в цей час перебував в іншому населеному пункті, за 60 км від смт Крижопіль, в домогосподарстві своєї матері, де починаючи з 06.07.2019 по 12.07.2019 разом зі своїм приятелем ОСОБА_7 ставили їй паркан. На його думку, ОСОБА_5 його оговорює, оскільки в них, незадовго до цих подій, відбувся конфлікт через те, що після його звільнення з її ФГ, вона не віддала йому розрахункових і він погрожував їй судом. Невістка ОСОБА_5 - ОСОБА_8 його ніяк не могла впізнати, оскільки вони ніколи з нею не зустрічалися, а ОСОБА_9 , залежний від ОСОБА_5 , оскільки працює в неї, через те й свідчить на її користь проти нього.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що літом 2019 року, точної дати вже не пам`ятає, знає, що це було десь до, чи після ОСОБА_10 , на передодні концерта ОСОБА_11 , який мав відбутися в смт. Крижопіль, десь біля третьої години ночі до неї зателефонував сторож її ФГ ОСОБА_9 і повідомив, що на територію господарства хтось проник і лізе до складу. Вона одразу набрала свою невістку ОСОБА_8 , попросила її з сином заїхати за нею, щоб поїхати до складу, подивитися, що там сталося. Після того, як вони приїхали до території підприємства, побачили неподалік в провулку машину, що стояла припаркована на узбіччі, а саме " ОСОБА_12 " червоного кольору, як далі вони зрозуміли автомобіль належить саме обвинуваченому. Він їздив цим транспортним засобом, ще коли працював в неї. Її син, який являється інвалідом і самостійно не може ходити, залишився в машині, а вони з ОСОБА_8 пройшли на територію підприємства і пішли до складського приміщення, яке досить велике, оскільки являється бувшим хлібзаводом. Коли вони його обходили, почули якесь гупання зверху і побачили, що на даху хтось є. В цей час чоловік, що там був перескочив з даху однієї будівлі на дах іншої, в якій вони зберігають соняшник. Вона одразу впізнала чоловіка, це був ОСОБА_13 , який у неї раніше працював. ОСОБА_14 був від неї за 1,5-2 метри, там ще горів ліхтар і вона точно побачила, що це він. Чи ще хтось був з ОСОБА_14 , вона незнає, адже більше нікого не бачила. Вона крикнула до нього: "Вітя, стій!", але він зістрибнувши з даху на яму з соняшником, перебіг до паркану і перескочивши через нього втік. Невістка кинулася за ним, але не змогла наздогнати. Її син, що сидів в машині бачив, як ОСОБА_14 підбіг до машини, що стояла в провулку, сів в неї і поїхав. Поки вони за ним бігали, вже почалося світати на дворі. Після цього, вони з невісткою піднялися на верх по сходах на горище складу, де побачили набрані чотири мішки з зерном, також там валявся трос та ремені. Також побачили, що в одному місці в даху був розібраний шифер. Вони там нічого не чіпали та спустилися вниз. Далі вони втрьох з невісткою та сином поїхали до ОСОБА_14 додому, але його вдома не було. Після цього, син поїхав до відділку поліції та написав заяву. Коли вранці приїхали працівники поліції до ФГ, вони все оглянули, переважили мішки з зерном. Вона їм розповіла усе, що бачила. З ОСОБА_14 у неї ніяких конфліктів не було, вона його звільнила з роботи, розрахувалася і все. Після того випадку вона з ним не зустрічалася та не розмовляла. До ОСОБА_14 жодних претензій не має, просить, щоб він більше такого не робив.

Свідок ОСОБА_15 , яка являється невісткою потерпілої, в судовому засіданні надала аналогічні покази. Додатково пояснила, що сама вона з обвинуваченим ніколи не бачилася раніше, а тому не могла його впізнати в лице коли він зістрибнув з даху і побіг до паркану, бачила, що це одягнений в темне високий худощавий чоловік, який дуже схожий статурою з обвинуваченим, а от мама одразу його впізнала і назвала по імені. Також вона чула від мами, що ОСОБА_14 , коли робив в них на підприємстві на млині і раніше помічався за тим, що підкрадав зерно, через що його мама й звільнила.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що раніше офіційно працював у ОСОБА_5 сторожем. Зараз звільнився через стан свого здоров`я. Влітку 2019 року, точної дати він не пам`ятає, близько другої чи третьої години ночі, коли він обходив територію СФГ і наблизився до вугла будівлі складу де горить ліхтар побачив, що там хтось є. Він одразу зупинився, сховався під деревом горіха і зателефонував до ОСОБА_5 .. Дуже швидко вона з сином та невісткою приїхала до території підприємства, та одразу ОСОБА_5 з ОСОБА_8 пішли обходити складське приміщення, а він увесь цей час стояв під деревом. Коли жінки наблизилися до будівлі складу, почався шум, гавкіт собак і він побачив як ОСОБА_14 , якого він впізнав по ходьбі, тікає через площадку до паркану і перескакує через нього. Коли ОСОБА_14 біг біля ліхтаря, він точно роздивився, що це він. Він його одразу впізнав, оскільки той багато років працював в ФГ. Жодних підстав оговорювати обвинуваченого в нього немає, він розповів поліцейським все що бачив.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він з обвинуваченим приятелює багато років, раніше вони разом працювали. ОСОБА_14 10.07.2019 року ніяк не міг бути присутнім в смт. Крижопіль, оскільки в цей час перебував разом із ним в іншому селі, приблизно за 1,5-2 години їзди від смт Крижопіль у матері ОСОБА_14 , в якої вони разом демонтували старий, а потім ставили новий паркан. Їх до матері привіз кум ОСОБА_14 та залишив, а сам поїхав назад до дому, а отже транспортного засобу у них в селі не було. Приблизно тиждень вони залишалися ночували в хаті ОСОБА_16 матері і нікуди не відлучалися із села. Віктор йому казав, що ОСОБА_5 обізналася стосовно нього, або ж навмисно оговорює.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 вважаю, що винність обвинуваченого у вчинені злочину, підтверджується дослідженими судом, у порядку ст. 358 КПК України, належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 12.07.2019 року з ілюстрованими таблицями до протоколу огляду місця події, згідно якого встановлено, що місцем кримінального правопорушення є територію СФГ «Гасяк Г.Ф.», власником якого є ОСОБА_5 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , під час якого виявлено отвір на даху складського приміщення, що проводить на горище та виявлено мішки з зерном та троси;

- висновком експерта № 5533-5534/19-21 від 22.08.2019 відповідно якого вартість 27 кілограм зерна соняшника врожаю 2018 року вирощеного з посівного матеріалу сорту «Вероніка» станом на 10.07.2019 складала 288,93 гривень; вартість 24 кілограм зерна соняшника врожаю 2018 року вирощеного з посівного матеріалу сорту «Вероніка» станом на 10.07.2019 складала 256,83 гривень; вартість 43 кілограм зерна кукурудзи врожаю 2018 року вирощеного з, посівного матеріалу сорту «Масандро ДКС3472» станом на 10.07.2019 складала 193,55 гривень. Загальна вартість майна, яким намагалися заволодіти становить 739,31 гривня;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.10.2019 року з додатком до нього: відеозаписом слідчого експерименту, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 вказала на обставини за яких виявила ОСОБА_4 на даху свого складського приміщення, а також показала місце де він покидав дах складу та територію через паркан.

Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі вказаного, суд приймає до уваги надані стороною обвинувачення ухвали слідчого судді про про арешт майна, протоколи слідчого, Акт здачі-приймання висновку експерта, спеціаліста № 5533-5534/19-21, постанову про визнання та приєднання до справи речових доказів, оскільки дані докази містять інформативний характер, підтверджують належність інших доказів та законність їх здобуття, однак вважає за можливе не вдаватися до їх аналізу, оскільки дані докази не містять даних про доведення чи спростування вини обвинуваченого.

Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.

Тож, досліджені надані докази, суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.

Правдивість та об`єктивність показань потерпілої та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , які були допитані судом, не викликають сумнівів, оскільки ці докази підтверджено сукупністю інших безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів.

Доводи обвинуваченого про те, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину суд сприймає як обраний обвинуваченим спосіб свого захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Також, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_7 оскільки обвинувачений є приятелем свідка, і на думку суду останній намагається допомогти ОСОБА_4 уникнути відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Окрім цього, як встановлено судом, крадіжка була вчинена в нічну пору доби, а згідно показів свідка ОСОБА_7 вони з обвинуваченим, тієї ночі, спали в різних приміщеннях, тому його свідчення не можуть безумовно виключати можливість перебування обвинуваченого на місці злочину, та не виключають можливості його причетності до вчинення злочину.

За таких обставин суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за за ч. 3 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до іншого приміщення, в межах пред`явленого обвинувачення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки обвинуваченого та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, його соціальне становище, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.

Судом також, встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра. Згідно довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, сільська рада компрометуючими матеріалами відносно обвинуваченого не володіє.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, а саме повне не визнання ним вини, врахувавши думку потерпілої, яка просить суд покарати обвинуваченого згідно закону, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, з урахуванням положень ст. 68 ч. 3 КК України, застосувавши ст. 75 КК України та звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Також, суд вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 06.09.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи на суму 314 (триста чотирнадцять грн.) 008 коп..

Арешт, накладений на речові докази ухвалою Крижопільського районного суду від 15.07.2019 року - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- один полімерний мішок білого кольору наповнений зерном соняшника масою 27 кг., один полімерний мішок білого кольору наповнений зернами соняшника масою 24 кг., один полімерний мішок білого кольору наповнений зерном кукурудзи масою 43 кілограми, переданий на зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити їй як власнику;

- два порожніх полімерних мішки зв`язані між собою, мотузку довжиною 6,5 м., одну мотузку довжиною 3 м., зв`язані між собою ремені автомобільних двигунів та буксирувальний трос, який складає загальну довжину 4,5 м., фотознімок одного сліду взуття, який поміщено до спец, пакета Національної поліції України Головного слідчого управління INZ 2052377, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_1