Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/763/22
Провадження № 1-в/553/224/2022
У Х В А Л А
Іменем України

11.05.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 , представника ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)»: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиман, Змiївського району, Харківської обл., з середньою освітою, одруженого, до засудження проживав за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.09.2005 року Харкiвським районним судом Xapківської областi за cт.185 ч.3 КК України на 3 poки позбавлення вол, на пiдставi ст. 75 КК України вiд вiдбування покарання звiльнений з iспітовим строком на 2 poки;

По даній справі засуджений: 02.08.2013 року Харкiвським районним судом Харківської області за п.6 ч.2 ст. 115 КК Украiни до довiчного позбавлення волi;

Ухвалою Апеляцiйного суду Харківської областi вiд 23.12.2013 року вирок Харкiвського районного суду Xapківської областi вiд 02.08.2013 року змiнено: основне покарання у виглядi довiчного позбавлення волi пом`якшено, призначено за п.6 ч.2 ст. 115 КК Украiни 15 poків позбавлення волi. На пiдставi ст. 69 КК Украiни додаткове покарання у виглядi конфiскацii майна не призначено. В iншiй частинi вирок залишено без змiн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова вiд 17.02.2016 року на пiдставi ч. 5 ст. 72 КК Украiни зараховано в строк вiдбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.06.2012 року па 23.12.2013 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 днi позбавлення волi,

про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, просив застосувати до нього ст.81 КК України на підставі відбуття ним трьох четвертих строку покарання, призначених йому судом за особливо тяжкий злочин, вважав, що він став на шлях виправлення і своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці і навчанням довів своє виправлення і може у встановленому законом порядку бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.
Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м. Харкова та Червонозаводського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.
Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримував та просив його задовольнити, посилаючись на те, що він вважає, що досяг належного ступеня виправлення.

У судовому засіданні представник ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 просив відмовити, оскільки згідно характеристики умовно-дострокове звільнення від покарання можливо було застосувати після відбуття не менше трьох четвертей призначеного судом строку покарання, а саме 05.04.2022 року. Рішенням комісії установи 20.04.2022 року засудженому було відмовлено в заохочувальній нормі, як особі яка не довела своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вказував, що засуджений не довів своє виправлення, за час відбування покарання характеризується неоднозначно, мав стягнення, що не може свідчити про його сумлінну поведінку під час відбування всього терміну покарання, а також наявний значний термін невідбутого покарання за вчинений злочин близько 4 років позбавлення волі.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Харкiвського районного суду Харківської області від 02.08.2013 року ОСОБА_4 визнано винним за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Апеляцiйного суду Харківської областi вiд 23.12.2013 року вирок Харкiвського районного суду Xapківської областi вiд 02.08.2013 року змiнено: основне покарання у виглядi довiчного позбавлення волi пом`якшено, призначено за п.6 ч.2 ст. 115 КК Украiни 15 poків позбавлення волi. На пiдставi ст. 69 КК Украiни додаткове покарання у виглядi конфiскацii майна не призначено. В iншiй частинi вирок залишено без змiн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова вiд 17.02.2016 року на пiдставi ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк вiдбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.06.2012 року по 23.12.2013 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 днi позбавлення волi.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Тому при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого суд враховує особу засудженого, дані щодо виду та кількості стягнень за весь період відбування ним покарання, а також тяжкість вчинених засудженим злочинів та їх наслідки, термін невідбутого засудженим покарання.

Крім того суд враховує, що відповідно до вироку засуджений ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, а саме передбачений п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Беручи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання, а саме дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечного виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, погашені стягнення за порушення дисципліни та їх кількість і характер, висновок про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення не ґрунтується на матеріалах провадження. Характеристика засудженого не свідчить про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд, при вирішенні даного клопотання, враховує поведінку засудженого протягом всього часу відбування покарання, його ставлення до вироку, виду та міри покарання, яка йому була призначена, а також тяжкість вчиненого та його наслідки, а також термін невідбутого покарання засудженим, який є значним, а саме 3 роки 7 місяців 25 днів.

Суд приходить до висновку щодо недоведеності існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України у своїй сукупності є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, з огляду на дані про особу засудженого ОСОБА_4 в цілому, суд вважає, що він не досяг необхідного ступеню виправлення.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4 на даний час на шлях виправлення не став, його поведінка та ставлення до праці не відповідають критеріям визначеним в ст. 81 КК України, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього.

Суд вважає передчасними висновки про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, оскільки достеменно неможливо стверджувати, що на час звернення з клопотанням, засуджений досяг необхідного ступеню виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, протягом всього відбутого строку покарання, довів своє виправлення, що є необхідною умовою для прийняття такого рішення.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1