гСправа № 187/268/22 Провадження №1-кп/0187/132/22
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження № 0000023 від 28.01.2022 відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, українця, освіта середня, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 який приймає участь в судовому засіданні дистанційно з приміщення слідчого ізолятора Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» МЮ України і захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:

27.01.2022 близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_3 маючи умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я особи, прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 .

У подальшому, переслідуючи корисливий мотив та маючи намір на реалізацію свого злочинного наміру направленого на напад з метою заволодіння чужим майном особи, способом небезпечним для здоров`я особи, ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_3 почав вимагати у ОСОБА_6 , віддати йому грошові кошти, які належать останній. Після того як ОСОБА_3 почув у відповідь від потерпілої ОСОБА_6 про відсутність у неї грошових коштів, почав погрожувати застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я, а саме демонструвати перед потерпілою застосування відносно неї балону зі сльозоточивим газом, який використав на вхідні двері вказаного будинку та повідомив ОСОБА_6 що вразі ненадання останньою грошових коштів використає балон зі сльозоточивим газом потерпілій в очі.

ОСОБА_6 , будучи наляканою та реально сприймаючи погрози ОСОБА_3 , як реальні, а також бажаючи уникнути застосування насильства, небезпечного для її життя, не вчиняючи опору дістала з підручника, який лежав на столі у кімнаті вищевказаного будинку грошові кошти в сумі 3700 гривень та передала їх ОСОБА_3 .

Після цього, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3700 гривень.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства небезпечного для здоров`я, ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчинені злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно 27.01.2022 близько 19 години він прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 де проживає ОСОБА_6 . З метою заволодіння грошовими коштами останньої, перебуваючи у будинку, він почав вимагати у ОСОБА_6 , віддати йому грошові кошти які є у неї, на що вона відповіла відмовою. Почувши відмову, він дістав з кишені балон зі сльозоточивим газом та продемонструвавши його дію пригрозив застосувати його до ОСОБА_6 в разі, якщо вона не надасть йому гроші. ОСОБА_6 , не вчиняючи опору, передала йому 3700 гривень. Отримавши гроші він залишив домоволодіння ОСОБА_6 та втік, а отримані кошти витратив на власні потреби.
У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо його не карати, так як він для себе зробив всі необхідні висновки та бажає бути корисним для суспільства.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 27.01.2022 близько 19 год. до її домоволодіння прийшов ОСОБА_3 . Коли він зайшов до її будинку, то почав вимагати грошові кошти. Вона відповіла, що не має грошей. Далі ОСОБА_3 дістав з кишені балон зі сльозоточивим газом та почав погрожувати застосуванням його демонструючи його перед нею, вразі ненадання йому грошей. Вона будучи наляканою та реально сприймаючи погрози ОСОБА_3 , як реальні, а також бажаючи уникнути застосування насильства, небезпечного для її життя, не вчиняючи опору дістала з підручника, який лежав на столі у кімнаті вищевказаного будинку грошові кошти в сумі 3700 гривень та передала їх ОСОБА_3 після чого він пішов з будинку.

Потерпіла підтвердила, що матеріальні збитки їй відшкодовано та грошові кошти повернуті. Матеріальних претензій до підсудного вона не має.
ОСОБА_6 просить призначити мінімальне покарання підсудному, передбачене законом не пов`язане з реальним позбавленням його волі. Вважає, що всі необхідні висновки він для себе вже зробив.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд пересвідчився, що позиція підсудного ОСОБА_3 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч.3 ст. 349 КПК України суд допитав обвинуваченого, заслухав покази потерпілої та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України знайшла своє підтвердження повністю в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).

ОСОБА_3 , не одружений та утриманців не має, інвалідом не являється, має середню освіту, не працює, за місцем проживання та реєстрації характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря психіатрата нарколога, раніше не судимий.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку і активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, вчиненого ОСОБА_3 , який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Таким чином, з урахування особи обвинуваченого, обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 , покарання в межах санкції статті закону, визначеної за вчинений злочин, в межах нижньої межі, у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням.

При цьому, враховуючи думку всіх учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Підстав для призначення покарання нище від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, судом не встановлено.

Суд враховуючи особу обвинуваченого та обставини встановлених під час розгляду справи, керуючись ст. 377 КПК України вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого за можливе, до набрання вироком законної сили, замінити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з позбавленням свободи на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/104-22/5701-Д від 22.02.2022 на суму 1029 грн., відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 368-370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 187 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, звільнивши обвинуваченого з-під варти в слідчому ізоляторі Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» МЮ України.

До набрання вироком законної сили покласти на ОСОБА_3 , обов`язок повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Речовий доказ по справі: два DVD-R диски з відеозаписами слідчого експеримента за участю потерпілої ОСОБА_6 та слідчого експеримента за участю підозрюваного ОСОБА_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на суму 1029 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять грн. 00 коп.) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1