Справа №639/2465/22
Провадження №1-кп/639/332/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №639/2465/22 (в ЄРДР №0000355 від 11.08.2022 року) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. М. Самбор Конотопського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 01.08.2022р., приблизно о 19 годині 20 хвилин, перебуваючи на території гаражного кооперативу «Лопань», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Азовстальська, 27, де став ініціатором конфлікту на ґрунті давно сформованих неприязних відносин з раніше йому знайомим ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень будьякого ступеню тяжкості, ОСОБА_3 спочатку наблизився до ОСОБА_4 , а потім, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, із застосуванням фізичної сили, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_4 один прицільний удар, кулаком правої руки в ділянку лівої щелепи, від чого потерпілий зазнав фізичного болю тавпав на спину, опершись задньою поверхнею лівого ліктьового суглобу о землю.

Після цього ОСОБА_3 , бажаючи продовжити своє протиправне діяння, спрямоване на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, використовуючи в якості знаряддя проступку дерев`яний черенок від лопати, який ОСОБА_3 вихопив у потерпілого ОСОБА_4 з рук, наніс ним 1 удар останньому в завушну ділянку, праворуч.
В подальшому ОСОБА_3 був змушений припинити свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_5 , діючи правомірно, зупинив неправомірні дії ОСОБА_3 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: синець у правій завушній ділянці, на тлі припухлості м`яких тканин, а також садно на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, та які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку, скоєного ОСОБА_3 ,передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з клопотанням прокурора ОСОБА_6 про його розгляд у спрощеному провадженні.
Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин наведених вище, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні ОСОБА_4 , висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також до обвинувального акту додано аналогічну заяву потерпілого ОСОБА_4 .
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судимий; неодружений; офіційно не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставин, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком; кількість епізодів кримінально протиправної діяльності один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки; особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, його вік 63 роки; обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

Обставин, які б свідчили, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу буде недостатнє для досягнення мети покарання, не встановлено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України, яке буде необхідним і достатнім.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Після набрання вироком законної сили речовий доказ DVD-диск з відеозаписом «момент» - зберігати в матеріалах кримінального провадження. (т. 2 а.с. 21-22)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до суду апеляційної інстанції через Жовтневий районний суду м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1