УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року

м. Харків

справа № 638/18922/21
провадження № 1-кп/638/923/22

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обвинувальним актом у об`єднаному кримінальному провадженні № 0004444 від 09 вересня 2017 року та кримінальному провадженні № 0000478 від 15 листопада 2016 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей НОМЕР_1 та 2020 року народження, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною третьою статті 190 КК України, -

у с т а н о в и в:

03 грудня 2021 року у провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною третьою статті 190 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», який ухвалою суду продовжено до 14 жовтня 2022 року включно.

11 жовтня 2022 року у судовому засіданні прокурор другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб. У разі визначення судом застави та її внесення просить покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки відповідно до статті 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою та кожний понеділок о 10-00 годині; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Клопотання прокурора обгрунтовано тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, встановлені під час обрання запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною третьою статті 190 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які вивчені та надані суду раніше.

Так, на даний час є підстави вважати, що у обвинуваченого ОСОБА_4 можуть виникнути передбачені п. п. 1, 5 частини першої статті 177 КПК України ризики: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вказує на те, що вищенаведені обставини доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 190 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 5 частини першої статті 177 КПК України; недостатність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Звернув увагу суду на неможливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки стосовно останнього вже був обраний більш м`який запобіжний захід, якого він не дотримався, продовжував вчиняти злочини та в подальшому був оголошений у розшук.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав подане клопотання, з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечували.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд, розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання та дослідивши матеріали справи, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0004444 від 09 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною третьою статті 190 КК України.

ОСОБА_4 , будучи притягненим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, обвинувальний акт стосовно якого у кримінальному провадженні № 0000478 за частиною третьою статті 190 КК України перебував на розгляді Київського районного суду м. Харкова, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та не бажаючи займатися законною трудовою діяльністю, у період з 03 серпня 2017 року по 20 вересня 2017 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, використовуючи електронно-обчислювальну техніку для розміщення в мережі Інтернет завідомо неправдивих відомостей, повторно здійснив ряд шахрайств.

20 грудня 2017 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 190 КК України, тобто заволодіння чужим майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

18 вересня 2021 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 35 днів, тобто до 22 жовтня 2021 року включно. Одночасно слідчим суддею було визначено суму застави у розмірі 181 600 грн та, у разі внесення застави, покладено на ОСОБА_4 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися з Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалами суду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 продовжено, зокрема до 14 жовтня 2022 року включно.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема статей 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до частини другої, третьої статті 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

У рішенні від 26 січня 1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Судом встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому продовжувався ухвалами суду, зокрема до 14 жовтня 2022 року включно. Продовжено дію застави у розмірі 181 600 грн, яка визначена ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2021 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

На даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому прокурором також доведено, що ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, які існували при обранні запобіжного заходу, наразі не зменшилися та продовжують існувати, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною третьою статті 190 КК України, які є тяжкими злочинами, за які передбачено законом покарання до 8 (восьми) років позбавлення волі, а також вік та стан здоров`я, дані про особу, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел отримання доходу.

Також суд бере до уваги недотримання обвинуваченим умов раніше застосованого запобіжного заходу, відносно якого у іншому кримінальному провадженні застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, після внесення якої, підозрюваний продовжив вчиняти кримінальні правопорушення та був оголошений у розшук.

Таким чином, вирішуючи питання продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив корисливі злочини проти власності та завданий розмір майнової шкоди, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним за тяжкий злочин, обставини, зокрема кількість епізодів, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та виходить з того, що ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, які були підставою та враховані судом при обранні стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та на які посилається прокурор в клопотанні про продовження строку тримання під вартою, не зменшились та продовжують на цей час існувати.

Крім того слід звернути увагу, що відповідно до вимог ухвали Харківського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року 29 червня 2022 року з Київського районного суду м. Харкова до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло ще одне кримінальне провадження № 0000478 від 15 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_4 за частиною третьою статті 190 КК України.

Ухвалою суду від 30 червня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004444 від 09 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 190 КК України об`єднано з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000478 від 15 листопада 2016 року в одне провадження.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що судове провадження не завершене, обвинуваченого не допитано, докази не досліджено, суд доходить висновку про необхідність продовжити стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб з можливістю внесення застави у раніше визначеному розмірі.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, зважаючи на умови воєнного стану, враховуючи, що заявлені стороною обвинувачення ризики наразі продовжують існувати та не зменшилися, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження та запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає, що на цей час існують правові підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Разом із тим, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігати спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 34, 176 - 178, 183, 194, 197, 199, 331, 369 - 372, 376, 392-395, суд -

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 грудня 2022 року включно.

Продовжити дію застави у розмірі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

Обвинувачений та заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом всього строку тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Строк дії ухвали до 09 грудня 2022 року.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11 жовтня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1