Справа № 163/1649/21
Провадження № 1-кп/163/40/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000228 від 23.07.2021 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Хворостів Любомльського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого,непрацюючого, згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 22 липня 2021 року близько 15:00 години перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар долонею руки в ділянку обличчя з права та один удар кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи зліва ОСОБА_5 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи зліва із задовільним стоянням відламків, забою та крововиливу правої акулової ділянки, які згідно висновку експерта носять ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нанесенні потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю і показав, що не оспорює і визнає доведеними час, місце, спосіб, мотив вчинення ним злочину та фактичні обставини обвинувачення, а його показання відповідають змісту обвинувального акта.

Потерпілий ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про смерть. Прокурор в судовому засіданні повідомив, що членів сім`ї чи близьких родичів у померлого, які бажали б набути статус потерпілого не встановлено.
За таких обставин при згоді сторін кримінального провадження суд дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України і приходить до висновку, що повністю доведено винуватість ОСОБА_4 в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України не судимий, його молодий вік, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, щиро кається у скоєному, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обтяжуючі обставини ОСОБА_4 не інкримінувались і судом не встановлені.
Суд також враховує позицію прокурора, який вважає що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без реальної ізоляції від суспільства, та приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах закону, за яким він притягуються до кримінальної відповідальності.

За вказаних обставин суд вважає справедливим призначити покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі.

Підстави для призначення менш суворого покарання у вигляді виправних робіт з огляду на відсутність відомостей про працевлаштування обвинуваченого відсутні.

В той же час суд дійшов висновку, що виправлення й перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Тому для попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень від відбування покарання його слід звільнити з випробуванням та покладенням встановлених обов`язків.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1