Справа № 154/176/22 Провадження № 11-сс/802/106/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Локачинського районного суду Волинської області від 01 квітня 2022 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Володимир-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене згідно із протоколами обшуку від 08.02.2022 у кримінальному провадженні № 0000001 від 11.01.2022, а саме: ноутбук марки «Lenovo», серійний номер № PF1ET1WP та зарядний пристрій до нього, серійний номер № 8SSA10М42792С1SG89H0X0V; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12 mini», синього кольору, з подряпиною на корпусі ліворуч; договір №21/12-21 від 21.12.2021 з додатками на 9 арк.; накази №№10-21, 4, 7, 8 на 1 арк. кожен; робочий проект №944-00-ПЗ на 71 арк.; робочий проект 49.09-18-СПС.ВП на 50 арк., заборонивши відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Ухвалою слідчого судді Локачинського районного суду Волинської області від 01.04.2022 клопотання задоволене повністю та накладений арешт на усе майно, заборонивши його відчуження, використання та розпорядження.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, представник власника майна оскаржує його з мотивів незаконності. Просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, представника власника майна, який підтримав апеляцію у повному обсязі і просив скасувати накладений арешт, прокурора, який апеляцію заперечив і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні рішення вказані вимоги закону дотримані.
Матеріалами провадження стверджується, що 11.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У апеляційних доводах представник власника майна стверджує, що стороною обвинувачення не доведені підстави накладення арешту на вилучені речі, з чим не може погодитися суд апеляційної інстанції.
На думку апеляційного суду, вилучені речі та документи відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що вони використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Крім того, матеріалами провадження стверджується, що постановою старшого слідчого СВ Володимир-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_8 від 08.02.2022 вилучене майно визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.п.3-4).
Дослідивши вказані обставини та документи, що їх підтверджують, у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що вилучені речі і документи підлягають арешту.
Що ж стосується доводів апелянта про незаконність проведеного обшуку, то такі твердження вже були предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно і їм була надана правильна юридична оцінка.
Так, відповідно до положень ст.235 КПК України, ухвала слідчого судді від 07.02.2022 містить всі відомості, які визначені вказаною нормою кримінального процесуального законодавства.
Також таке рішення слідчого судді під час досудового розслідування оскарженню не підлягає.
А норми статті 376 КПК України передбачають можливість постановлення та проголошення судових рішень у виді ухвал, шляхом складання та проголошення лише їх резолютивної частин.
Тому, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя належним чином вмотивував своєї рішення, відхиливши наведені доводи представника власника майна.
Таким чином, дослідивши усі вказані обставини в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що вилучене майно може бути предметом вчинення кримінального правопорушення чи зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження, дослідження їх органами досудового слідства та подальшого проведення судових експертних досліджень.
Нові докази під час апеляційного розгляду провадження апелянтом надані не були.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Локачинського районного суду Волинської області від 01 квітня 2022 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді