ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
В С Т А Н О В И Л А :
В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Під час судового засідання ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.08.2022 року вчергове продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 на 60 днів, тобто по 21 жовтня 2022 року, включно. Одночасно обвинуваченій ОСОБА_6 встановлено заставу у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 000 грн., із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Цим же рішенням суду відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на будь-який інший, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 посилаючись на положення КПК України порушує питання про скасування ухвали місцевого суду у зв`язку з відсутністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В обґрунтування зазначає, що немає на меті переховуватися від суду і намагатися уникнути правосуддя, тому, що вона вважає себе невинуватою у начебто скоєнні злочину, за котрий її хочуть зобов`язати нести покарання. При цьому вважає, що термін її перебування під вартою 8 місяців є достатнім для її дисциплінування та викорінення майбутніх намірів в подальшому вчиняти нові кримінальні правопорушення. Крім того вказує, що в неї є донька та матір, які позитивно на неї впливатимуть. Тому просить застосувати відносно неї інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або особистого зобов`язання, із розпискою і передачею документів, що унеможливлюють виїзд за кордон.
Розгляд апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 здійснюється відповідно до ч.4 ст.422-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) без участі сторін кримінального провадження.
Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.
За приписами ч.3 ст.331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч.2 ст.331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Мотивуючи своє рішення щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 на 60 днів, з альтернативною внесення застави, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК є тяжким злочином, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а також наявність передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК ризиків того, що обвинувачена може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення. Про існування цих ризиків свідчить як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, так і дані про особу обвинуваченої, яка незаміжня, офіційно не працевлаштована, тобто не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів та на шлях виправлення не стала.
Таким чином суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що вказані обставини кримінального провадження свідчать про відсутність підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, оскільки інший запобіжний захід, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої під час судового розгляду кримінального провадження.

З такими висновками місцевого суду, які стали підставою для відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який, погоджується й суд апеляційної інстанції, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо застосування до неї іншого, більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді цілодобового домашнього арешту або особистого зобов`язання, слід визнати безпідставними.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини розширила дію гарантій частини 4 статті 5 Конвенції, яка зокрема згідно з доктриною Суду Конвенція вимагає періодичного перегляду тривалого тримання.
Так, аби відповідати вимогам Конвенції, такий перегляд повинен дотримуватись як матеріальних, так і процесуальних норм національного законодавства і, більше того, здійснюватись згідно з метою статті п`ятої Конвенції, тобто для захисту особи від свавілля. Остання вимога означає не тільки, що компетентний суд повинен приймати рішення «швидко», але також, що такі рішення мають прийматися з розумними інтервалами (рішення Herczegfalvy v.Austria, 1992 р.)
Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).
Позбавлення свободи та особистої недоторканості має бути обґрунтованим. Відсутність будь-яких підстав у рішеннях судових органів, які санкціонують тримання під вартою протягом тривалого періоду часу, може бути несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим п. 1 ст. 5 (рішення у справі «Сташайтіс проти Литви» від 21.03.2002 р.(пп. 66-67).
Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду в межах поданої апеляційної скарги щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічного з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного у вигляді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що обраний стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості інкримінованого їй кримінального правопорушення, а встановлені судом ризики не відпали і продовжують існувати.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тому, на переконання апеляційного суду подальше продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 не порушує її права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України.
Враховуючи положення статті 28 КПК, а також те, що судовий розгляд даного кримінального провадження триває, по справі ще не досліджено усіх доказів, тому суд апеляційної інстанції не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою на даному етапі кримінального провадження.
З огляду на викладене колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, який з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, та належним чином мотивував своє рішення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 на 60 днів, тобто по 21 жовтня 2022 року, включно, з альтернативою внесення застави.
Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2022 року є законною, обґрунтованою, належним чином мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 на 60 днів, тобто по 21 жовтня 2022 року, включно, з альтернативою внесення застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.
СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4