Справа № 711/3582/22
Номер провадження 1-кп/711/426/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси в режимі відеоконференції судовий розгляд кримінального провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , не одруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, не є інвалідом, на даний час утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, 80, раніше судимого:

- 15.04.2010 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з поміщенням до спеціального виховного закладу. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним по вироку Дружківського міського суду від 11.03.2010, остаточно призначено до відбуття 4 роки позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 23.08.2009;
- 30.07.2012 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання по вироку Краматорського міського суду Донецької області та остаточно призначено до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 22.04.2012, звільнився по відбуттю строку покарання 20.10.2017 р. ;
- 07.07.2022 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, який 24.02.2022 по всій території України строком на 30 діб запроваджений Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», та затверджений Верховною Радою України, та 22.04.2022 по всій території України строком на 30 діб продовжений Указом Президента України за № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», та затверджений Верховною Радою України, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на викрадення чужого майна, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшов до вікна будинку АДРЕСА_3 , котре розміщене на першому поверсі даного будинку, шляхом віджиму відчинив вікно та проник до помешкання, звідки викрав чуже майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , а саме: кошти в сумі 70 тис. грн., 1 тис. доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 29 254,90 грн., ряд золотих прикрас, а саме: ладанку вагою 10 гр., ланцюжок вагою 5 гр., кільця в кількості 3 шт. загальною вагою 9 гр., обручка вагою 4 гр., згідно висновку судової експертизи: № СЕ-19/124-22/7317-ТВ від 14.07.2022, ринкова вартість 1 грама золота 585 проби за цінами на брухт дорогоцінних металів станом на 01.05.2022 становить 1017,40 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_5 значної матеріальної шкоди загальною сумою 127 741, 9 грн.

Епізод 2
Він же, 16.06.2022, в період з 08 год. 04 хв. до 09 год. 12 хв., в умовах воєнного стану, який 24.02.2022 по всій території України строком на 30 діб запроваджений Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», та затверджений Верховною Радою України, та 23.05.2022 по всій території України строком на 90 діб продовжений Указом Президента України за № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», та затверджений Верховною Радою України, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на викрадення чужого майна, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшов до вікна будинку АДРЕСА_4 , яке розміщене на першому поверсі даного будинку, шляхом віджиму відчинив вікно та проник до помешкання, звідки викрав чуже майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти, в сумі 80 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 2 447, 69 грн., браслет золотий вагою 5 гр., сережки золоті парою вагою 1.7 гр., перстень золотий 2.5 гр., ланцюжок золотий вагою 5 гр., вищевказане все 585 проби, згідно висновку судової експертизи: №СЕ-19/124-22/6879-ТВ від 06.07.2022, ринкова вартість 1 грама золота 585 проби за цінами на брухт дорогоцінних металів станом на 16.06.2022 становить 988, 24 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 16 480,69 грн.
Вказаними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, передбачені ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому ОСОБА_5 , з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 01.05.2022 року він проходив повз будинку потерпілого ОСОБА_5 і побачив, як він збирається десь їхати, трохи почекав і проник до будинку через вікно. З сейфу таємно взяв гроші в сумі 70 000 грн. та 1 000 доларів США. На тумбочці стояла шкатулка, з якої він викрав золоті прикраси: ладанку, ланцюжок, 3 кілець, обручку, та непомітно покинув житло. До потерпілої ОСОБА_6 він так само проник через вікно 16.06.2022 року, побачивши що господиня пішла з дому. Викрав гроші в сумі 80 євро та золоті прикраси: браслет, сережки, перстень і ланцюжок. Також непомітно покинув житло з викраденим майном. Позов потерпілого ОСОБА_5 визнає частково, а саме: матеріальну шкоду в повному обсязі, суму моральної шкоди вважає завищеною, тому визнає тільки 10 000 грн., та 500 гривень на правову допомогу. У скоєному щиро розкаявся, вину усвідомив та повністю визнав, просив суворо не наказувати, надавши шанс на виправлення. Також просив врахувати що під час досудового розслідування він визнавав свою провину, зробивши для себе належні висновки, надавав правдиві свідчення про обставини вчинення ним злочину.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 01.05.2022 були поминальні дні і він разом з родиною поїхав з дому. Коли повернувся то побачив, що до нього в будинок через вікно хтось проник та викрав кошти в сумі 70 тис. грн., 1 тис. доларів США, ряд золотих прикрас, а саме: ладанку вагою 10 гр., ланцюжок вагою 5 гр., кільця в кількості 3 шт. загальною вагою 9 гр., обручку вагою 4 гр., після чого він викликав поліцію. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 1 000 доларів США та 98487,20 грн., моральну шкоду в сумі 70 000 грн. та судові витрати в сумі 500 грн., оскільки квитанції про витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. у нього немає. Покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 16.06.2022 року вона пішла з дому на роботу до дитячого садка, а коли повернулася то побачила, що у неї в будинку всі речі розкидані, хтось проник через вікно першого поверху. Виявила, що зникли грошові кошти в сумі 80 євро, браслет золотий вагою 5 гр., сережки золоті парою вагою 1.7 гр., перстень золотий 2.5 гр., ланцюжок золотий вагою 5 гр., всі речі 585 проби. Вона викликала поліцію, а через день в огороді знайшла шкатулки в яких раніше зберігалися викрадені прикраси. Цивільний позов не заявляла. Покарання обвинуваченому просила призначити на розсуд суду, але суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_9 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілі також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 по епізоду 1 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 по епізоду 2 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місця проживання, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, за місцем утримання в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» характеризується задовільно, вину визнав, щиро розкаявся. Крім того, ОСОБА_9 , будучи особою раніше неодноразово судимою за вчинення умисних корисливих злочинів, не зробив належних висновків та продовжив злочинну діяльність, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим, згідно приписів ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до ст. 34 КК рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі за ч. 2 ст. 289 КК України.
Проте, як вбачається з обвинувального акту, така обтяжуюча покарання обставина, як рецидив злочину, в обвинувачення ОСОБА_10 не висувалася.
Таким чином, суд не може самостійно виходити за межі пред`явленого обвинувачення в частині можливого погіршення становища обвинуваченого. Отже, дотримуючись позиції державного обвинувачення, обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України рецидив злочину, судом не зазначається, оскільки така обтяжуючу обставина, є поза межами висунутого обвинувачення.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року (Справа № 214/4920/16-к, провадження № 51-2920 км 18).
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_9 засуджений за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07.07.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, поставлені йому у провину кримінальні правопорушення у цьому кримінальному провадженні скоїв до ухвалення попереднього вироку, суд при призначенні остаточного покарання керується вимогами ч. 4 ст. 70 КК України.

Зарахувати у строк призначеного покарання, строк відбутого ОСОБА_12 покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07.07.2022.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Розглядаючи заявлений цивільний позов ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, суд виходить з наступного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд приймає визнання обвинуваченим цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди в обсязі її доведення належними доказами.

Виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, згідно з яким у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає вимоги потерпілого ОСОБА_5 підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 йому було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1 000 доларів США та 98 487,20 грн., що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Таким чином, в ході судового розгляду знайшла своє пі

дтвердження сума матеріальної шкоди, заявлена до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 у розмірі 1 000 доларів США та 98 487,20 грн., оскільки така сума підтверджена належними доказами в розумінні ст.ст. 76 - 80 ЦПК України, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Постановою ВП Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 723/304/16 визначено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Разом з тим, згідно до п. 2 ч. 2 ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.

Із систематичного аналізу норм закону випливає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 під час і після вчинення кримінального правопорушення щодо нього, зазнав фізичних і душевних страждань, що виразились у тривалому переживанні, порушенні нормального та сталого режиму життєдіяльності викликаних вказаними подіями та розладом здоров`я.

З урахуванням фактичних обставин справи та матеріалів провадження, вбачається причинний зв`язок між заподіяною потерпілому моральною шкодою та протиправними діями обвинуваченого.

Отже, суд з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України, а також роз`яснення, які містяться в п. п. 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. (з наступними змінами) визначає розмір відшкодування потерпілому моральної шкоди, яка підлягає стягненню із обвинуваченого на користь потерпілого в сумі 10 000 грн. Саме такий розмір буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Також, відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Як встановлено в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 заявлено також вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн., але сума таких витрат документально не підтверджена, і сам потерпілий вказав, що він сплатив за послуги адвоката 500 грн.

Тому, суд вважає, що розмір наданої правової допомоги підлягає стягненню в розмірі 500 грн., розмір яких визнає і обвинувачений.

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 3964 грн. 38 коп.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07.07.2022, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_13 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк призначеного покарання, строк відбутого ОСОБА_12 покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07.07.2022.

Цивільний позов ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду у розмірі 1 000 доларів США та 98 487 (дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 500 (п`ятсот) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз:

- судово-дактилоскопічної експертизи від 16.06.2022 року, що згідно довідки складає 1 132,68 грн.
-судово-товарознавчої експертизи від 14.07.2022 року, що згідно довідки складає 377,56 грн.
-судово-дактилоскопічної експертизи від 16.06.2022 року, що згідно довідки складає 755,12 грн.
-судово-товарознавчої експертизи від 06.07.2022 року, що згідно довідки складає 377,56 грн.
-судово-дактилоскопічної експертизи від 22.07.2022 року, що згідно довідки складає 1321,46 грн.
Речові докази:

-банківська картка «ПриватБанк» НОМЕР_1 , що оформлена на ім`я ОСОБА_5 та передана на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області повернути ОСОБА_5 ;

-браслет золотий 1шт., сережки золоті пара, які передані під відповідальне зберігання потерпілій залишити у власності ОСОБА_6 ;

-оптичний носій інформації (диск) «VIDEX» 16х з відеозаписами, що стосуються події 01.05.2022 та оптичний носій інформації (диск) «VIDEX» 16х з відеозаписами, що стосуються події 16.06.2022, які зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-три сліди папілярних візерунків, що поміщені до паперового конверту та сліди пальців правої та лівої рук (дактилокарта) заповнена на імя - ОСОБА_7 , які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області знищити після набрання вироком законної сили.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1