ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/850/22 Справа № 203/3091/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001920 за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року було задоволено клопотання захисника ОСОБА_10 щодо повернення обвинувального акту прокурору. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001920 від 23.06.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Мидськ Костопільського району Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого в КП «Дніпроводоканал» ДМР на посаді заступника начальника відділу з економічної безпеки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, повернуто прокурору Центральної окружної прокуратури м. Дніпра для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення, в ньому перелічені лише посадові інструкції та накази, які обвинувачені повинні були враховувати під час здійснення своїх службових повноважень, але не визначено які саме тяжкі наслідки, виходячи з примітки до ст. 364 КК України, настали в наслідок невиконання службовими особами своїх службових обов`язків. Тобто в обвинувальному акті не визначена об`єктивна сторона кримінального правопорушення, а саме причинний зв`язок між бездіяльністю службових осіб та шкідливими наслідками.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а також у зв`язку із допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та повернути обвинувальний акт для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання в той же суд у новому складі.
Вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме у обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, анкетні відомості потерпілого, тощо.
На думку прокурора, смерть ОСОБА_11 за обставинами даного кримінального правопорушення можна віднести до настання «тяжких наслідків», як безпосередньо для самого ОСОБА_11 , який від отриманих травм помер так і для його близьких родичів, які втратили близького родича, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Висновки суду першої інстанції вважає необґрунтованими.
Зазначає, що суд, мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту, вказав про відсутність в обвинувальному акті «чіткого формулювання обвинувачення», але прокурор вважає, що «чіткість» формулювання обвинувачення кожна особа, кожен громадянин, кожен суддя, прокурор, потерпілий, обвинувачений, захисник, - сприймає по своєму.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, - без задоволення, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише в тому разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Лише недотримання вищезазначених вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Перевіривши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні на предмет його відповідності вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

При цьому в обвинувальному акті, як видно з його змісту, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, анкетні відомості потерпілого тощо.

Підставою повернення обвинувального акту прокурору суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як вбачається з його тексту, відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема в ньому в повному обсязі викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Посилання суду, що не розкриття ознаки тяжких наслідків у виді смерті потерпілого, є передчасним, оскільки в фабулі інкримінованого обвинуваченим злочину було зазначено про це. Крім цього, в разі необхідності прокурор має право внести уточнення, змінити обвинувальний акт під час судового розгляду.

Колегія суддів не входить в оцінку відповідних доказів, оскільки вказане є послідуючим завданням кримінального провадження при розгляді справи по суті, та приймає судове рішення, яке повинно відповідати вимогам закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що вирішення питань, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України є виключною компетенцією суду першої інстанції, до повноважень якого належить прийняття рішень по отриманим судом обвинувальним актам, колегія суддів, керуючись загальними засадами КПК України, а саме вимогами ч. 6 ст. 9, п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , - задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4