ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1690/22 Справа № 932/4043/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 04 травня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме квартири, загальною площею 81,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_8 .
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, зазначив, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру. В той же час, слідчий ставить питання про накладення арешту на майно з метою конфіскації майна особи, яка не набула визначеного КПК України статусу, тобто не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, у зв`язку з чим, відмовив в задоволенні клопотання слідчого.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений, оскільки клопотання розглянуто без участі прокурора, який не був повідомлений про час і дату судового засідання, а копію ухвали отримано слідчим тільки 04.10.2022 року, при цьому апеляційна скарга подана шляхом поштового зв`язку 10.10.2022 року.
Мотивуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що в період часу з 02 березня по 03 березня 2020 року, своїми умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , чим спричинили матеріальну шкоду в особливо великих розмірах на суму 730 500 гривень. Відповідно до довідки з Державного реєстру речових на нерухоме майно, 30 листопада 2021 року ОСОБА_8 придбала квартиру, яку просить арештувати сторони обвинувачення. Зазначає, що відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя не врахував, що злочин, який розслідується є особливо тяжким, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років із конфіскацією майна, з метою забезпечення конфіскації майна та те, що не застосування арешту майна може призвести до його відчуження або настання інших тяжких наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню подальшій конфіскації майна та відшкодування шкоди потерпілим.
Позиції учасників судового провадження.
В судове засідання прокурор не з`явився, подав до апеляційного суду клопотання та просив розглядати апеляційну скаргу без його участі, що відповідно до ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає проведенню апеляційного провадження без його участі.
Власник майна ОСОБА_8 , відповідно до клопотання прокурора не повідомлялась про час і дату апеляційного розгляду на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя виходив з того, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, а слідчий ставить питання про накладення арешту на майно з метою конфіскації майна особи, яка не набула визначеного КПК України статусу, тобто не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим.
З такими висновками слідчого судді, погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.
За змістом ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (пункт 3 частини 2) та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (пункт 4 частини 2).
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (пункти 1, 3, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України).
Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції доходить висновку про їх безпідставність та належне виконання слідчим суддею зазначених вимог кримінального процесуального закону при вирішенні клопотання слідчого про арешт майна, з огляду на наступне.
З матеріалів справи слідує, що слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 04.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах або організованою групою.
Як слідує з клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора останні ставлять питання про арешт майна, зазначеного у клопотання з підстави, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
В той же час, як слідує з матеріалів кримінального провадження, витребуваних та досліджених судом апеляційної інстанції, а також витягу з ЄРДР в межах даного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, у зв`язку з чим відсутні правові підстави, визначені в ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно з підстав, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.
З вищевикладених положень ст. ст. 170, 173 КПК України видно, що накладення арешту на майно в межах кримінального провадження із зазначеною метою можливо лише на майно підозрюваного, обвинуваченого та інших осіб, зазначених в ч. ч. 5, 6 ст. 170 КПК України, до яких ОСОБА_8 на даному етапі досудового розслідування не відноситься і немає відповідного процесуального статусу.
Таким чином, прийняте слідчим суддею рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, ґрунтується на положеннях та правильному застосуванні кримінального процесуального закону і не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора, яка за своїм змістом дублює клопотання слідчого, є необґрунтованою, а її вимоги не узгоджуються з положеннями КПК України, у зв`язку з чим її слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 04 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про відмову в накладенні арешту на майно, а саме квартири, загальною площею 81,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_8 . залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4