Справа № 932/1254/22
Провадження №1-кс/932/651/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долматівка, Херсонської області, українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 . В обґрунтування доводів клопотання слідчий зазначає, що у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені за № 0000269 від 13.02.2022 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.02.2022 приблизно о 14 год. 00 хв., користуючись правом, передбаченим ст. 34 Конституції України та ст. 25 Закону України «Про інформацію» журналісти департаменту журналістських розслідувань видання «Української правди» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в межах журналістської діяльності , на підставі редакційного завдання редактора видання « Українська правда », прибули до міжнародного аеропорту «Дніпро» , розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Аеропорт, 42, де в VIP зал аеропорту, повинні були прибути пасажири з приватного літака та почали проводити відеозйомку на свої мобільні телефони, з метою збирання, одержання, створення, зберігання інформації для подальшого її поширення. При цьому територія є публічним місцем, доступ до якого є вільним, а відтак останні могли знімати з АДРЕСА_3 , територію вказаного терміналу, та на підставі ст. 307 Цивільного кодексу України мали право знімати публічне місце та осіб, які там знаходились.

В цей час на території аеропорту, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 знаходились ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , та невстановлена в ході досудового розслідування особа, які помітивши журналіста ОСОБА_9 , використовуючи нецензурну лексику почали кричати на останнього, щоб він виключив мобільний телефон та припинив відеозйомку, на що ОСОБА_9 , повідомив, що він є журналістами та виконує редакційне завдання.

Після чого у ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , та у невстановленої в ході досудового розслідування особи, з метою перешкоджання здійсненню журналістом його законної професійної діяльності, а саме припинення збирання, одержання, відео зйомки, поширення і зберігання інформації, раптово виник умисел, спрямований на будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом ОСОБА_9 , законної професійної діяльності, вчиненому групою осіб, без попередньої змови.

Далі, ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , та невстановлена в ході досудового розслідування особа , реалізуючи свій раптово виниклий умисел , спрямований на будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом ОСОБА_9 , законної професійної діяльності, а саме припинення відеозйомки підійшли до журналіста ОСОБА_9 , після чого , продовжуючи скоювати злочин ОСОБА_10 , та ОСОБА_4 , шляхом застосування фізичної сили заламали руки останнього при цьому ОСОБА_4 , шляхом ривку заволодів мобільним телефоном « Iphone 11 Pro », який знаходився в руках у потерпілого ОСОБА_9 . Після того , як ОСОБА_4 , заволодів майном останнього , розуміючи що на телефоні встановлений пін-код, невстановлена особа підійшла до потерпілого та погрожуючи йому ножем змусила його назвати пароль для розблокування мобільного телефону, на що ОСОБА_9 , побоюючись за своє здоров`я назвав невстановленій в ході досудового розслідування особі, вказаний пароль для мобільного телефону.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел , спрямований на будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом ОСОБА_9 , законної професійної діяльності, видалив з телефону ОСОБА_9 , зняті під час здійснення ним законної професійної діяльності відеозаписи та після чого повернув йому телефон.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 - кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 28 ч.1 ст. 171 КК України, незаконне вилучення зібраних журналістом матеріалів і технічних засобів , якими він користується у зв`язку зі своєю професійною діяльністю, а так само будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності вчиненому групою осіб, без попередньої змови.

В цей момент до ОСОБА_9 , підійшов журналіст та член зйомочної групи ОСОБА_8 , який повідомив, що вони з ОСОБА_9 , є журналістами та виконують редакційне завдання та зазначив , що ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , та невстановлена в ході досудового розслідування особа здійснили незаконне вилучення зібраних журналістом матеріалів та продовжив зйомку.

Після чого , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , та невстановлена в ході досудового розслідування особа, знаходячись у вищевказаному місці продовжуючи свої умисні злочинні дії з метою перешкоджання здійсненню журналістом його законної професійної діяльності, а саме припинення збирання, одержання, відео зйомки, поширення і зберігання інформації, продовжили реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом ОСОБА_8 , законної професійної діяльності, вчиненому групою осіб, без попередньої змови, а саме: ОСОБА_4 , створюючи перешкоди для проведення зйомки схопив за руку останнього, а ОСОБА_10 , в подальшому наніс один удар по руках ОСОБА_8 , в яких той тримав відеокамеру та здійснював відеозапис, таким чином намагаючись пошкодити відеокамеру та постійно вчиняючи дії щодо обмеження його вільного пересування та здійснення відеозапису.

Таким чином, внаслідок вчинення протиправних умисний дій, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , та невстановленої в ході досудового розслідування особи , журналісти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знімали репортаж для видання «Української правди» були позбавлені можливості зняти матеріал в повному обсязі та були вимушені припинити проводити відеозйомку.

В результаті спільних дій, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , та невстановленої в ході досудового розслідування особи, унеможливили виконання журналістами ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , редакційного завдання внаслідок видалення знятих цими журналістами відеозаписів, чим перешкодили здійсненню журналістами ОСОБА_9 та ОСОБА_8 законної професійної діяльності.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 - кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 28 ч.1 ст. 171 КК України, будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності вчиненому групою осіб, без попередньої змови.
16.02.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 28 ч.1 ст. 171 КК України.

Сторона обвинувачення вважає, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а також існують ризики того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України. Виходячи з таких обставин, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний підозру не визнає. Відмовився надавати пояснення.

Захисник вважала підозру необґрунтованою та заперечувала проти задоволення клопотання повністю. Вказала, що немає жодного доказу, що саме її підзахисним вчинено це кримінальне правопорушення. Ризик вважає недоведеними, оскільки підозрюваний прибуває до органу досудового розслідування, має зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки. Просить відмовити у застосуванні запобіжного заходу повністю.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, перевіривши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

У п. «с» §1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що законний арешт або затримання особи мають здійснюватися «за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення».

Дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» оцінюється ЄСПЛ при встановленні порушення п. «с» §1 ст.5 та § 3 ст.5 конвенції щодо права на свободу та особисту недоторканність при затриманні особи та обранні стосовно неї запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням свободи. Уперше Суд дав визначення цьому стандарту в 1990 р. у рішенні у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom». Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Пізніше це визначення Суд не раз повторював при розгляді інших справ («Selahattin Demirtaє v. Turkey», п.161; «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п.88; «Erdagoz v. Turkey», п.51). Інакше кажучи, обмеження права на свободу та особисту недоторканність може мати місце лише за наявності обґрунтованої підозри, тільки суб`єктивного переконання (bona fide) недостатньо.

Обґрунтована підозра існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000269 від 13.02.2022 року, яке розпочато за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.02.2022 року підтверджується, що 13.02.2022 року до ЧЧ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла інформація про те, що невідомі особи, перебуваючи у групі, незаконно вимагали видалити зібрані матеріали журналістом ОСОБА_12 та умисно перешкоджали здійсненню журналістом законної професійної діяльності.

Орган досудового розслідування вважає, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України, виходжу з наступного.

Так, за диспозицією ч. 1 ст. 171 КК України кримінально караним діянням є незаконне вилучення зібраних, опрацьованих, підготовлених журналістом матеріалів і технічних засобів, якими він користується у зв`язку із своєю професійною діяльністю, незаконна відмова у доступі журналіста до інформації, незаконна заборона висвітлення окремих тем, показу окремих осіб, критики суб`єкта владних повноважень, а так само будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності.

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 убачається, що останній працює на посаді оператора у інтернет виданні «Українська правда». 13.02.2022 року ОСОБА_9 у складі знімальної групи журналіста ОСОБА_8 та водія ОСОБА_13 , прибув до аеропорту м. Дніпро на підставі редакційного завдання. Журналісти мали на меті відзняти матеріал для журналістського розслідування, а саме хто прилетів до м. Дніпро та перебував у VIP терміналі аеропорту, щоб згодом відправитись на святкування дня народження ОСОБА_14 , до бізнес центру «Менора».

Під час відеозйомки до ОСОБА_9 підбігли раніше невідомі йому особи (усього 4 особи), які почали голосно кричати, висловлюватись нецензурною лексикою, і вимагали, щоб ОСОБА_9 негайно припинив відеозйомку, на що він повідомив цим особам, що він є журналістом та виконує редакційне завдання. Після чого дві невстановлені особи з метою перешкоджання виконанню професійних обов`язків ОСОБА_9 , шляхом застосування фізичної сили, заламали йому руки та силоміць вирвали з рук мобільний телефон «Iphone 11 pro», для того, щоб видалити відзняте відео. Однак на телефоні був встановлений пароль. Після чого, як вказує ОСОБА_9 , невстановлена особа почала погрожувати йому ножем та вимагала надати пароль для розблокування телефону. ОСОБА_9 , побоюючись за своє життя, назвав невстановленій особі пароль, після чого відеозаписи на телефоні були видалені невстановленою особою.

Також ОСОБА_9 бачив, як вказані особи, які щойно відібрали у нього телефон, підбігли до водія ОСОБА_15 , і почали викручувати та заламувати руки вже йому, з метою відібрання телефону та видалення інформації. Після цього в ситуацію втрутився вже М. Ткач та працівники поліції, і конфлікт було майже вичерпано. Впізнати нападників зможе.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 за фотознімками від 15.02.2022 року, останній впізнав осіб, які активно перешкоджали законній професійній діяльності іншим чином. Цими особами під № 1 виявився гр. ОСОБА_10 . Також у своїх поясненнях ОСОБА_9 вказує, що він раніше впізнав особу № 5, а саме ОСОБА_4 .

У протоколі допиту потерпілого ОСОБА_16 від 15.02.2022 року вказано, що він дійсно працює в редакції «Українська правда». 13.02.2022 року він перебував разом із знімальною групою в аеропорту м. Дніпро. За командою старшого групи він залишався в автомобілі, біля заїзду до VIP терміналу-2. При цьому він достовірно знав, що ОСОБА_9 перебуває біля VIP терміналу-2. Невдовзі йому подзвонив ОСОБА_17 та повідомив, що ОСОБА_9 не виходить на зв`язок. Тоді він рушив до терміналу, та підходячи до нього розпочав зйомку на камеру свого мобільного телефону. В цей час він побачив раніше невідомих осіб (близько 4), які стояли біля ОСОБА_9 . Через деякий час до нього під`їхав автомобіль, з якого вибігли двоє невідомих чоловіків, та почали запитувати у ОСОБА_16 , чому віз знімає. Вказаними особами неодноразово були висловлені вимоги ОСОБА_16 про припинення відеозйомки. В цей час до них підбігли працівники поліції, які не вчиняли жодних дій для припинення відібрання телефону у ОСОБА_16 . Другий чоловік все ж таки вирвав телефон з рук потерпілого та одразу ж передав його працівникам поліції. Впізнати осіб, які перешкоджали йому виконувати свої обов`язки зможе. Серед цих осіб також був ОСОБА_4 , що встановлено як в судовому засіданні, так і підтверджено матеріалами клопотання.

Підозра підтверджується й іншими зібраними під час досудового розслідування матеріалами, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, протоколами допитів свідків.

Отже, приходжу до переконання, що ОСОБА_4 перебував на місці події, та може бути причетний до цього кримінального правопорушення, тобто в контексті перевірки обґрунтованості підозри, є таким, що причетний до цього проступку. Проаналізувавши зібрані досудовим розслідуванням матеріали, та з урахуванням пояснень учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України, є обґрунтованою і підтверджується об`єктивними даними. Так, підозрюваний діяв у групі, спільно з іншою особою, та вчиняв активні дії, що направлені на перешкоджання представникам засобів масової інформації виконувати свої законні повноваження іншим чином, тобто шляхом протиправного вилучення особистого телефона та видалення відеоматеріалу.

Перевірячи заявлені прокурором ризики та їх доведеність, відзначаю таке.

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слід вказати, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні проступку. Тобто підозрюваний дійсно розуміє, що він вчинив проступок, і ця подія набула значного суспільного резонансу. З метою уникнення покарання та створення передумов щодо не розкриття даного кримінального правопорушення, підозрюваний може вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування та не з`явлення до відповідних органів для проведення слідчих дій. Цей ризик об`єктивно існує, оскільки підозрюваний зареєстрований на території іншої області, а у м. Дніпрі проживає у орендованій квартирі, тобто може виїхати до свого місця проживання та ухилитись від явки до сторони обвинувачення. Наведені обставини у сукупності можуть свідчити про наявність ризику переховування, тому цей ризик вважаю доведеним.

Інші ризик прокурором не заявлені.

Загальними умовами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що особа може вчинити хоча б одну дію, передбачену ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік підозрюваного та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Для унеможливлення реалізації ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю можливим застосувати до підозрюваного найменш обтяжливий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Такий запобіжний захід є цілком обґрунтованим і адекватним способом забезпечення кримінального провадження та дозволить запобігти єдиному ризику, що заявлений прокурором і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Такий запобіжний захід є стимулюючим та дозволить запобігти ризику переховування. При застосування саме такого запобіжного заходу враховую особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, вищу освіту, працює неофіційно як приватний охоронець, раніше не судимий.

Таким чином, клопотання слідчого є достатньо вмотивованим, тому його належить задовольнити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 179, 184, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному та повідомити письмово під розпис, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш обтяжливий запобіжний захід, а також на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме в провадженні суду на прокурора.

Ухвала діє до 16.04.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_18