Провадження №1-кс/369/1754/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратуриКиївської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносноОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002836 від 15.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002836 від 15.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин проти власності в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.

Також, Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ.
Також, Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Також, Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Також, Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Так, 14 вересня 2022 року, о 13 год. 15 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви та ціль наживи, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прийшов до центру взуття та одягу «GABIS», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного центру взуття та одягу, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний центру взуття та одягу «GABIS» товар, а саме: чоловічі кросівки « GABIS», артикул А50, вартістю 1165, 83 грн., без врахування ПДВ., які одягнув на себе.
Після чого, не розрахувавшись на касовій зоні за вищезазначені кросівки, які були одягнуті на себе, ОСОБА_4 , о 13 год. 19 хв. цього ж дня, направився до виходу з центру взуття та одягу «GABIS», при цьому, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не зміг його завершити з причин, які не залежали від її волі, оскільки був зупинений працівником магазину на вулиці.

Слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області 07.10.2022 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаїв, громадянин України, не одружений, тимчасово не працюючий, маючий середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий 17.05.2021 вироком Золотоніського міського суду Черкаської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 ( один) рік.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтовується наступними доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме:
-Протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_6 ;
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;
-Протоколом перегляду відеозапису від 28.09.2022 року ;
-Іншими матеріалами в сукупності.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має постійного місця роботи.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі не застосування до нього запобіжного заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Одночасно, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання надасть змогу забезпечити інтереси кримінального провадження з мінімальним обмеженням конституційних прав підозрюваного, оскільки не покладає на нього додатковий тягар вчинення будь-яких процесуальних дій, однак є додатковим заходом застосування юридичної процедури у виді судової санкції для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Органом досудового розслідування та прокурором на даний час не встановлено підстав для застосування інших, більш суворих запобіжних заходів, у зв`язку з чим запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення завдань кримінального провадження на даній стадії кримінального процесу.

Наведені вище обґрунтування свідчать про те, що відсутність запобіжного заходу не є достатньою для запобігання вищевказаним ризикам, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий просив суд застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 17.05.2021 вироком Золотоніського міського суду Черкаської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 ( один) рік, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , на строк два місяці обов`язки, передбачені

ст. 194 КПК України:

- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, суду ;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися (без дозволу прокурора) із свідками та учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до органів міграційної служби паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_9 , такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання знайшло своє доведення в судовому засіданні, є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню із покладенням на останню наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього; - не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 176 - 179, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 17.05.2021 вироком Золотоніського міського суду Черкаської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 ( один) рік - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, до 05 грудня 2022 року, наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
- не відлучатися з населеного пункту у якому проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали суду проголошено 14.10.2022 року о 15 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1