Справа № 493/989/21
Провадження № 1-кп/493/30/22

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_9 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балта Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000378 від 21.04.2021 року (об`єднаного з кримінальним провадженням № 0000453 від 14.05.2021 року) відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщана Балтського району Одеської області. Українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9-го класу «Піщанської ЗЗСО-ЗДО», не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, безпартійного, не військовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2021 року біля 21:00 години неповнолітній ОСОБА_7 спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 , вступивши між собою в злочинну змову, направлену на незаконне заволодіння чужим майном, прийшовши до нежилого домогосподарства ОСОБА_12 , розташованого в АДРЕСА_2 . В подальшому неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, через хвіртку, запірний пристрій якої був незамкнений, проникли на частково неогороджену парканом територію домогосподарства, де біля гаражного приміщення помітили мотовелосипед марки «ЛВЗ В-902» темно-зеленого кольору, яким вирішили заволодіти для подальшої експлуатації у власних потребах. Не маючи законних підстав на користування, володіння та розпорядження з метою використання у власних потребах, неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з корисливих мотивів, умисно, усвідомлюючи характер своїх дій, дочекавшись сприятливих умов, переконавшись, що їх дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб та власника майна, виштовхали вищевказаний мотовелосипед за межі домогосподарства.

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_7 спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 , з місця скоєння кримінального правопорушення з транспортним засобом зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 8550,00 грн.

19.04.2021 року біля 20:00 годині неповнолітній ОСОБА_8 , прийшовши до нежилого домогосподарства, яке належить ОСОБА_12 , що розташоване в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії будуть непоміченими для сторонніх осіб та власника майна, пройшов на територію вказаного домогосподарства. Потім ОСОБА_8 підійшов до підсобного приміщення вищевказаного домогосподарства та знайденим біля дверей прутом, зірвав металеву скобу від дверної коробки та проник в середину приміщення, де побачив бурякорізку з електродвигуном потужністю 3 кВт. і січкарню з електродвигуном потужністю 4 кВт.

В подальшому ОСОБА_8 за допомогою ключа, знайденого ним в підсобному приміщенні, від`єднав гайки від болтів, тим самим демонтував електродвигуни з вказаних електропристроїв.

Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5200,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив всі обставини, зазначені в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 18.04.2021 року він разом з ОСОБА_8 проходячи по АДРЕСА_3 , знаючи, що в будинку, що належить ОСОБА_12 ніхто не проживає, через незачинену хвіртку зайшов до домогосподарства. Біля автогаража помітили мотовелосипед, який викотили з території домоволодіння ОСОБА_12 та прикотили до його дому, з метою його подальшого продажу. 01.05.2021 року він та ОСОБА_8 викрадений мотовелосипед продали за 500,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив всі обставини, зазначені в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 18.04.2021 року разом з ОСОБА_7 біля 21:00 години, проходячи повз домоволодіння ОСОБА_12 в с. Піщана Подільського району Одеської області, знаючи що там ніхто не проживає, через незачинену хвіртку увійшли до вказаного домогосподарства, звідки викрали мотовелосипед, який знаходився біля автогаража. Так як колеса на ньому були спущеними, прикотили його додому ОСОБА_7 , а 01.05.2021 року продали його за 500,00 грн.
19.04.2021 року близько 21-ї години він прийшов до домоволодіння ОСОБА_12 в с. Піщана Подільського району Одеської області та через неогороджену територію зайшов до даного домоволодіння. Взявши металевий прут, який знайшов на території вказаного домоволодіння і ним відкрив двері підсобного приміщення. Там, за допомогою знайдених ключів, демонтував два електродвигуни, які склав у мішок, знайдений на території домоволодіння і в цей же день здав їх по ціні металобрухту.
Потерпілий ОСОБА_12 жодного разу до судового засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи думку усіх учасників судового розгляду, суд вважає розглянути справу за відсутності потерпілого.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєному розкаюються, обставини справи розуміють правильно, докази не оспорюють, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням письмових доказів, які характеризують їх особу.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачені правильно розуміють зміст обставин справи, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікуються як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_8 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікуються як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб (по першому епізоду), та своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення (по другому епізоду).
Відповідно до вимог ч. 1ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених.

Згідно досудових доповідей на обвинуваченого ОСОБА_7 та на обвинуваченого ОСОБА_8 , наданих Подільським РВ № 1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, ризик вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства мають низький рівень. Орган пробації, враховуючи оцінку ризиків, а також інформацію, що характеризує особу обвинувачених, їх спосіб життя, історію правопорушень, вважає, що відбування покарання обвинуваченими без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства та окремих її членів.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
В силу ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
В силу ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.
З огляду на зазначене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має позитивну характеристику, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останньому покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого, з вищезазначених підстав, відповідно до ст..ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має позитивну характеристику, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останньому покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого, з вищезазначених підстав, відповідно до ст..ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.
Вирішуючи питання щодо застосування конфіскації майна як додаткового покарання до винних осіб, суд враховує обставини справи та суспільну небезпечність скоєного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відсутність даних про наявність майна у обвинувачених в матеріалах кримінального провадження, приходить до висновку, з урахуванням вимог ст. 59 КК України, про недоцільність призначення неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи, що обвинуваченими вчинено кримінальне правопорушення, при розслідування якого проводилися експертизи, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертиз підлягають стягненню з обвинувачених, відповідно до ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинувачених не обирався.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2021 року та 01.06.2021 року, на майно, вилучене під час проведення досудового слідства скасувати.
Речові докази по справі, а саме: мотовелосипед марки «ЛВЗ В-902» темно-зеленого кольору, який перебуває на відповідальному збереженні у потерпілого ОСОБА_12 повернути за належністю.

Речові докази, а саме: електродвигун потужністю 3 кВт. та електродвигун потужністю 4 кВт., які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, за квитанцією № 000420 повернути за належністю потерпілому ОСОБА_12 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертиз: судова автотоварознавча експертиза за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу, висновок експерта № СЕ-19/116-21/8712-АВ від 25.05.2021 року у розмірі 1372,96 грн.; судова товарознавча експертиза за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» висновок експерта № СЕ-19/116/-21/9557-ТВ від 03.06.2021 року у розмірі 514,86 грн.; судова товарознавча експертиза за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» висновок експерта № СЕ-19/116/-21/9556-ТВ від 03.06.2021 року у розмірі 514,86 грн.; трасологічна експертиза за експертною спеціальністю 4.6. «дактилоскопічні дослідження» висновок експерта № СЕ-19/116-21/9554-Д 09.06.2021 року у розмірі 4118,88 грн.).
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим - протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченим, захиснику та законним представникам. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілому.

СУДДЯ