Провадження № 1-кс/742/430/22
Єдиний унікальний № 742/1506/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрювана ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Прилуки клопотання слідчого Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Золотарівка Шахтарського району Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , внутрішньо переселеної та зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 та фактично проживаючої за адресою : АДРЕСА_3 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
22 червня 2022 року слідчим подано до суду клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000326 від 14.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК У країни про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 .
Своє клопотання слідчий мотивує тим, що під час досудового розслідування встановлено , що на початку червня 2015 року ОСОБА_5 , запропонувала потерпілій ОСОБА_7 , придбати цукор за вигідними цінами для подальшого перепродажу по ціні 400 грн. за 1 мішок зіславшись на те, що у неї є знайомі які можуть вирішити дане питання та доставити цукор. З метою у подальшому заволодіти коштами потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що необхідно внести передоплату у сумі 9 тис. 600 грн. До цього часу цукор потерпілій не передано, грошові кошти не повернуті.
Діючи повторно, ОСОБА_5 через кілька днів з метою заволодіти коштами потерпілої ОСОБА_7 , зателефонувала до останньої та повідомила їй, що мається ще одна менша партія цукру, яку можливо придбати на вигідних умовах та сказала про необхідність внести передоплату у сумі 5 тис. 800 грн., що і виконала потерпіла. На даний час цукор не поставлений, умови домовленості не виконані, грошові кошти потерпілій не повернуті.
З метою приховати свої злочинні наміри щодо заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , попрохала ОСОБА_8 , представитись менеджером та говорила, що цукор повернуть певного числа, що і робила ОСОБА_8 .
У середині червня 2015 року ОСОБА_5 , з метою шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканки АДРЕСА_4 , запропонувала останній допомогу у оформленні виплат на малолітню дитину, оскільки ОСОБА_9 та її малолітня онучка являються переселенцями зі східних областей України. За сприйняття в отриманні допомоги ОСОБА_5 отримала плату від потерпілої у сумі 350 грн. До цього часу ніяких дій щодо виконання домовленості ОСОБА_5 не вчинила, грошові кошти не повернула.
Діючи повторно, 19.07.2015 року ОСОБА_5 зателефонувала до потерпілої ОСОБА_9 та повідомила останній, що має змогу допомогти у вирішенні питання щодо отримання потерпілою допомоги ОНН як біженця у розмірі 30 тис. грн. та допомогу на отримання дитини у розмірі 5 тис. грн. За сприйняття в отриманні допомоги ОСОБА_5 отримала від потерпілої грошові кошти у сумі 2 тис. 150 грн. З метою приховування даного злочину ОСОБА_5 вчинила наступі дії: зареєструвала потерпілу на сайті для біженців, де останнім видають речову допомогу у вигляді засобів особистої гігієни та інше. Окрім того згідно даних, що отримала потерпіла з неофіційних джерел вона взагалі не підпадає під категорію осіб які мають право на отримання даного виду допомоги. ОСОБА_5 з метою приховання своїх злочинних намірів щодо заволодіння чужим майном шахрайським шляхом повідомляла потерпілій, що документи подані до Ічнянського районного суду.
Мешкаючи у с. Гмирянка ОСОБА_5 , діючи повторно, з метою заволодіти шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканки АДРЕСА_5 , зловживаючи довірою останньої заволоділа грошовими коштами останньої у сумі 18 тис. грн. які потерпіла хотіла перерахувати синові за кордон пообіцявши, що перекаже гроші за вигідними тарифами. До цього часу гроші не переказала та не повернула їх потерпілій.
Своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України.
28 серпня 2015 року, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.
Постановою від 31.08.2015 року ОСОБА_5 оголошено в розшук.
Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, аргументує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за які передбачена ч.1,2 ст.190 КК України, та маються ризики передбачені п.п. 1, 3,ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України - підозрювана зареєстрована за межами Чернігівської області, на території Прилуцького району ніяких родинних зв`язків не має, відсутнє також постійне місце проживання в Прилуцькому районі, а тому досудове слідство приходить до висновку, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду чим перешкодить кримінальному провадженню.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України підозрювана ОСОБА_5 може негативно впливати на свідків та потерпілого.
Враховуючи, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності,та може впливати на потерпілих та свідків , слідчим і подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 .
Прокурор та слідча, у судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи та просили його задовольнити.
Підозрювана в судовому засіданні вказала, що вона визнає свою провину у інкримінованих їй злочинах. Також показало, що дійсно заволоділа коштами потерпілих і після чого на початку серпня 2015 поїхала в м.Харцизк, який був окупованим для того щоб вивезти на підконтрольну Україні територію свою доньку та онука. В жовтні 2015 року повернулася до Києва і з лютого 2016 по 2019 рік проживала в смт Ладан Прилуцького району , а потім знову переїхала в м.Київ. Після початку війни виїхала з співмешканцем в м.Нововолинськ, де і проживає до цього часу. Про наявність кримінальних проваджень вона нічого не знала і співмешканець їй нічого не говорив про наявність підозри.
Захисник зазначив, що підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки ОСОБА_5 раніше не судима і підозрюється у вчинені кримінального проступку та нетяжкого злочину, а матеріали справи не містять доказів того, що вона була обізнана про наявність кримінального правопорушення та оголошеної підозри, а тому підстав вважати, що вона ухилялася від слідства немає.
Вивчивши клопотання та докази на його обґрунтування, заслухавши прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Прилуцьким РВП ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000326 від 14.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку червня 2015 року ОСОБА_5 , запропонувала потерпілій ОСОБА_7 , придбати цукор за вигідними цінами для подальшого перепродажу по ціні 400 грн. за 1 мішок зіславшись на те, що у неї є знайомі які можуть вирішити дане питання та доставити цукор. З метою у подальшому заволодіти коштами потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що необхідно внести передоплату у сумі 9 тис. 600 грн. До цього часу цукор потерпілій не передано, грошові кошти не повернуті.
Діючи повторно, ОСОБА_5 через кілька днів з метою заволодіти коштами потерпілої ОСОБА_7 , зателефонувала до останньої та повідомила їй, що мається ще одна менша партія цукру, яку можливо придбати на вигідних умовах та сказала про необхідність внести передоплату у сумі 5 тис. 800 грн., що і виконала потерпіла. На даний час цукор не поставлений, умови домовленості не виконані, грошові кошти потерпілій не повернуті.
З метою приховати свої злочинні наміри щодо заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , попрохала ОСОБА_8 , представитись менеджером та говорила, що цукор повернуть певного числа, що і робила ОСОБА_8 .
У середині червня 2015 року ОСОБА_5 , з метою шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканки АДРЕСА_4 , запропонувала останній допомогу у оформленні виплат на малолітню дитину, оскільки ОСОБА_9 та її малолітня онучка являються переселенцями зі східних областей України. За сприйняття в отриманні допомоги ОСОБА_5 отримала плату від потерпілої у сумі 350 грн. До цього часу ніяких дій щодо виконання домовленості ОСОБА_5 не вчинила, грошові кошти не повернула.
Діючи повторно, 19.07.2015 року ОСОБА_5 зателефонувала до потерпілої ОСОБА_9 та повідомила останній, що має змогу допомогти у вирішенні питання щодо отримання потерпілою допомоги ОНН як біженця у розмірі 30 тис. грн. та допомогу на отримання дитини у розмірі 5 тис. грн. За сприйняття в отриманні допомоги ОСОБА_5 отримала від потерпілої грошові кошти у сумі 2 тис. 150 грн. З метою приховування даного злочину ОСОБА_5 вчинила наступі дії: зареєструвала потерпілу на сайті для біженців, де останнім видають речову допомогу у вигляді засобів особистої гігієни та інше. Окрім того згідно даних, що отримала потерпіла з неофіційних джерел вона взагалі не підпадає під категорію осіб які мають право на отримання даного виду допомоги. ОСОБА_5 з метою приховання своїх злочинних намірів щодо заволодіння чужим майном шахрайським шляхом повідомляла потерпілій, що документи подані до Ічнянського районного суду.
Мешкаючи у с. Гмирянка ОСОБА_5 , діючи повторно, з метою заволодіти шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканки АДРЕСА_5 , зловживаючи довірою останньої заволоділа грошовими коштами останньої у сумі 18 тис. грн. які потерпіла хотіла перерахувати синові за кордон пообіцявши, що перекаже гроші за вигідними тарифами. До цього часу гроші не переказала та не повернула їх потерпілій.
28 серпня 2015 року, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.
Постановою від 31.08.2015 року ОСОБА_5 оголошено в розшук.
21.07.2022 року об 10 год 30 хвилин ОСОБА_5 затримано ,згідно ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 23 червня 2022 року, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в протоколі допиту потерпілого, протоколі допиту свідків, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно ч.2 п. 3 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Надаючи оцінку, доводам сторони обвинувачення щодо наявних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, про те, що підозрювана була обізнана про наявність кримінального провадження відносно неї та оголошеної підозри, а сам факт оголошення її в розшук не може бути беззаперечною підставою для підтвердження факту ухилення останньої від слідства, а тому вважаю,що прокурором не надано доказів того, що підозрювана може ухилятися від слідства та суду.
Натомість, вважаю, що прокурором доведено наявність ризиків того, що підозрювана може впливати на свідків та потерпілих, оскільки їй відоме місце їх проживання.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального проступку та не тяжкого злочину (ст.12 КК України), за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 3 років, вона раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, офіційно ніде не працює, являється внутрішньо переміщеною особою та має офіційне місце проживання, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою буде занадто суворим заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобіганню, передбачених статтею 177 КПК України ризикам, на даному етапі слідства їй належить обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, ст. 376 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках досудового розслідування кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1,2 ст.190 КК України відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Золотарівка Шахтарського району Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , внутрішньо переселеної та зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 та фактично проживаючої за адресою : АДРЕСА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та поклавши на неї наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
3) не відлучатися за межі м.Нововолинськ, Волинської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;
4) здати документ, який дає право виїзду за кордон до СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області;
5) уникати спілкування зі свідками та потерпілими по кримінальному провадженню.
Встановити строк дії ухвали в частині покладених на ОСОБА_5 обов`язків до 27 серпня 2022 року .
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що покладені на нього обов`язки застосовуються до 27 серпня 2022 року. У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення обов`язків припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.
Підозрюваній ОСОБА_5 під підпис повідомити про покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ОСОБА_5 особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області ОСОБА_12