Справа № 309/2095/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.09.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/410/22, за апеляційною скаргою, яку подав підозрюваний ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2022 року задоволено погоджене з прокуроркою Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 (далі прокурорка) клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі слідчий) та застосовано щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Копаня Виноградівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з базовою середньою освітою, раніше неодноразово судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 07.08.2022 включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 гривень.

У разів несення застави, на підставі ст. 194 КПК України, строком на два місяці, на підозрюваного ОСОБА_5 покладено такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 08 червня 2022 року до слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий з погодженим із прокуроркою клопотанням про застосування щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що мало місце 05.06.2022 о 16 год по вул. Карпатської Січі, 39 у м. Хуст (кафе-ресторан «Селена»), а саме планшету марки «Lenovo» моделі «Tab-7», вартістю 1200 грн, який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 . У клопотанні слідчий також зазначає, що підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Разом із тим, у клопотанні вказується на те, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого чи свідків, схиляючи їх до надання чи зміни ними показань на його користь; вчиняти інші кримінальні правопорушення, про що свідчить і те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності. У зв`язку з наведеним, а також беручи до уваги, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий, слідчий вважає неможливим застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу. При цьому, взявши до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не працює і не навчається, не має міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вищезгаданих ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Разом із тим, взявши до уваги положення ч. 3 ст. 183 та ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124050 гривень, який на переконання слідчого судді, у разі його внесення, гарантуватиме виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього кримінальним процесуальним законом обов`язків. Тому, клопотання слідчого задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що він знайшов телефон, не мав наміру ним користуватися і повернув його, що свідчить про те, що він не вчиняв кримінального правопорушення з корисливих мотивів. Зазначає, що хворіє, має постійне місце проживання. Просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядаються за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день не подавали; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваного у судове засідання на розгляд апеляційної скарги, оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного й стороною захисту не заявлялось клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184, 615 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює прокурорка Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 , місце розташування яких є м. Хуст Закарпатської області.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_9 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколом огляду місця події від 06.06.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.06.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08.06.2022, копією листа ТОВ «Ріалті-О» від 08.06.2022, на підставі яких 08.06.2022 винесено повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 знайшов телефон, не мав наміру ним користуватися і повернув його, що свідчить про те, що він не вчиняв кримінального правопорушення з корисливих мотивів, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст.177 КПК України ризиків, зокрема можливого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого чи свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 4 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років) та даними про особу підозрюваного (раніше судимий, у тому числі і за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень проти власності, працездатний, але офіційно не працює та не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурорка під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, також визнає такими, що не свідчать про відсутність вищенаведених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі і домашнього арешту.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного - раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів із користі, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_5 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_5 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

У підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що він хворіє, ним не надано жодних доказів, зокрема висновків лікарів чи інших документальних підтверджень.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі і домашнього арешту.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, негативні наслідки для суспільства від злочинів проти власності, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, і дійшов належного висновку про визначення йому розміру застави, який, у разі його внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 як підозрюваного у кримінальному провадженні.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначений розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і у свою чергу обґрунтовано визначив розмір застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі й про майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів також вважає, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі в апеляційній скарзі не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав підозрюваний ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2022 року, якою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 07.08.2022 включно, із визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 гривень, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: