Справа № 199/6239/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2022 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №000280 від 08.06.2022 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до п. 1 Положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.
Згідно п. 7 вказаного Положення записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.
Приблизно у грудні 2014 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в ході розмови з ОСОБА_3 з метою подальшого працевлаштування останнього, запропонувала підробити штамп реєстрації місця проживання на 11-й сторінці паспорта громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 17.05.2010 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, та нанести підроблений відбиток штампа реєстрації місця проживання із зазначенням адреси: АДРЕСА_2 , і в цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем, а саме: вищевказаного паспорту громадянина України.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем, ОСОБА_3 приблизно у грудні 2014 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , погодився на пропозицію невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та надав останній свій паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 17.05.2010 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області.
Після цього, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, приблизно у грудні 2014 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, знаходячись у невстановленому місці, використовуючи отриманий від ОСОБА_3 паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 17.05.2010 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, нанесла на 11-ту сторінку вказаного паспорта відбиток підробленого штампу місця проживання зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Далі, приблизно у грудні 2014 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , передала ОСОБА_3 підроблений документ, а саме паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 17.05.2010 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, у якому, невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на 11-й сторінці вказаного паспорту було нанесено підроблений штамп реєстрації місця проживання особи за адресою: АДРЕСА_2 , який ОСОБА_3 приблизно з грудня 2014 року почав зберігати при собі з метою подальшого його використання, в якому на 11-й сторінці було нанесено підроблений штамп реєстрації місця проживання особи за адресою: АДРЕСА_2 , що був зроблений не штампом «МІСЦЕ ПРОЖИВАННЯ ЗАРЕЄСТРОВАНО ЗА АДРЕСОЮ 12.10.1» Амур-Нижньодніпровського РВ у м. Дніпропетровську ГУДМС України в Дніпропетровській області, а іншим штампом.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, приблизно у лютому 2015 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в ході розмови з ОСОБА_3 запропонувала останньому підробити штамп зняття з реєстрації місця проживання на 11-й сторінці паспорта громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 17.05.2010 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, та нанести відбиток штампа зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , і в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою використання їх підроблювачем, вчиненого повторно, а саме: вищевказаного паспорту громадянина України.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою використання їх підроблювачем, ОСОБА_3 приблизно у лютому 2015 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, погодився на пропозицію невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та надав останній свій паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 17.05.2010 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області.
Після цього, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, приблизно у лютому 2015 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, знаходячись у невстановленому місці, використовуючи отриманий від ОСОБА_3 паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 17.05.2010 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, нанесла на 11-ту сторінку вказаного паспорта відбиток підробленого штампу зняття з реєстрації місця проживання зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Далі, приблизно у лютому 2015 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , передала ОСОБА_3 підроблений документ, а саме: паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 17.05.2010 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, у якому невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на 11-й сторінці вказаного паспорту було нанесено підроблений штамп зняття з реєстрації місця проживанняособи за адресою: АДРЕСА_2 , який ОСОБА_3 приблизно з лютого 2015 року почав зберігати при собі з метою подальшого його використання, в якому на 11-й сторінці були нанесені підроблений штамп реєстрації місця проживання особи за адресою: АДРЕСА_2 та підроблений штамп зняття з реєстрації місця проживання особи за адресою: АДРЕСА_2 , який зроблений не штампом «ЗНЯТТО З РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ 12.10.1» Амур-Нижньодніпровського РВ у м. Дніпропетровську ГУДМС України в Дніпропетровській області, а іншим штампом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як такі, що виразилися в пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою використання їх підроблювачем, та за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, як такі, що виразилися в пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою використання їх підроблювачем, вчинені повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заявили клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 в частині його обвинувачення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України з підстав закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та звільнення від відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 .
Вислухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали обвинуваченого акту, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави, передбачені ст. 49 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 Постанови «Про практику застосування судом України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законодавством матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Системне тлумачення ст. 49 КК України вказує на імперативність цієї норми кримінального закону, а тому суд, встановивши наявність підстав для застосування положень зазначеної статті, зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, що були ним скоєні у грудні 2014 року та в лютому 2015 року відповідно.
Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Положеннями ст. 49 КК України визначені строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Згідно з п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України).
Положення ст. 49 КК України та ст. 285 КК України зобов`язують суд, за наявності відповідних підстав та згоди обвинуваченого, звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
При цьому під час вирішення питання щодо застосування положень ст.49 КК України вирішальною є позиція саме обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, судом йому було роз`яснено, що у разі звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України кримінальне провадження буде закрито з нереабілітуючих підстав, але, не зважаючи на це, обвинувачений не заперечував, а навпаки наполягав на його звільнені від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України та закритті кримінального провадження відносно нього в частині обвинувачення за цими статтями.
Враховуючи вищевикладене і те, що обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України та відповідно до ст. 12 КК України за які сплив строк давності кримінальної відповідальності, оскільки з моменту їх вчинення пройшло більше семи років, а для даних кримінальних правопорушень згідно з п.п. 2), 3) ч. 1 ст. 49 КК України, встановлено строк давності притягнення до кримінальної відповідальності три та п`ять років відповідно, наявність згоди обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України, відсутність даних про обставини, що порушують перебіг строку давності, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника ОСОБА_5 та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за його обвинуваченням за вищевказаними кваліфікаціями на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.
Керуючись ст.ст. 110, 350, 369, 371, 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України на підставі п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 в частині його обвинувачення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, закрити відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровській районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 21.09.2022