21.04.2022
Справа № 331/949/22
Провадження № 1-кс/331/369/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 19.03.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Єлизаветівка Приморського району Запорізької області, громадянки України, сімейний стан незаміжня, освіта повна вища, неповнолітніх дітей на утриманні не має, обіймає посаду заступника голови Бердянської РДА Запорізької області з гуманітарних питань, депутата Приморської міської ради Бердянського району Запорізької області 8 скликання від політичної партії «Опозиційна платформа За життя», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є особою щодо якої, згідно ст. 480 КПК України, передбачений особливий порядок кримінального провадження депутат місцевої ради, раніше не судимої;

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 19.03.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що громадянка України ОСОБА_4 підозрюється у тому, що вона, будучи заступником голови Бердянської РДА Запорізької області з гуманітарних питань, депутатом Приморської міської ради Бердянського району Запорізької області 8 скликання від політичної партії «Опозиційна платформа За життя», діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та, бажаючи настання негативних наслідків, не раніше 12.03.2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), перебуваючи в м. Бердянськ Запорізької області, який з 28.02.2022 року і по теперішній час знаходиться під окупацією представників Збройних сил Російської Федерації, добровільно надала згоду на допомогу представникам іноземної організації іноземної держави - співробітникам органів Федеральної служби безпеки РФ в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, а саме вчинення дій, спрямованих на забезпечення діяльності окупаційної адміністрації держави-агресора на території м. Бердянськ Запорізької області.

У ході досудового розслідування також встановлено, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

15.03.2022 року Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Так, 24.02.2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення та здійснили окупацію частин вказаної території.

28.02.2022 року м. Бердянськ Запорізької області було захоплено представниками ЗС РФ та на даний час зазначений населений пункт знаходиться під окупацією держави-агресора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України, мешканка м. Бердянськ Запорізької області, ОСОБА_4 займає посаду заступника голови Бердянської РДА Запорізької області з гуманітарних питань. Крім того, ОСОБА_4 є депутатом Приморської міської ради Бердянського району Запорізької області 8 скликання від політичної партії «Опозиційна платформа За життя».

Таким чином, відповідно до ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_4 з 25.10.2020 року набула статусу депутата місцевої ради.

Далі, але не раніше 12.03.2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), ОСОБА_4 , займаючи посаду заступника голови Бердянської РДА Запорізької області з гуманітарних питань, будучи депутатом Приморської міської ради Бердянського району Запорізької області 8 скликання від політичної партії «Опозиційна платформа За життя», діючи умисно та за власною ініціативою, встановила контакти з невстановленими на даний час особами представниками іноземної організації іноземної держави, а саме співробітниками органів ФСБ РФ, з метою надання останнім допомоги у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, а саме вчинення активних дій, спрямованих на забезпечення діяльності окупаційної адміністрації держави-агресора на території м. Бердянськ Запорізької області.

Далі, після встановлення ОСОБА_4 контактів з невстановленими співробітниками органів ФСБ РФ, в період з 16.03.2022 року по 19.03.2022 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та, бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_4 добровільно вирішила сприяти незаконній діяльності співробітників ФСБ РФ та ЗС РФ та на виконання отриманих злочинних завдань здійснювала пошук та узагальнення інформації щодо надзвичайних ситуацій та подій, стану гуманітарної та соціально-гуманітарної допомоги в місті (забезпеченості міста продуктами харчування, товарами першої необхідності, медикаментами та паливо-мастильними матеріалами, з метою завезення гуманітарної допомоги окупаційною адміністрацією держави-агресора), готовності сільськогосподарських підприємств до посівної, виплат заробітної плати, соціальних виплат та пенсій, стану роботи банківської системи, наявності грошової маси для забезпечення можливості зняття готівкових грошових коштів для здійснення виплат, тобто вступила у змову з представниками іноземної організації іноземної держави, на вчинення нею злочину та умисно створила умови для його вчинення, а саме державної зради у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Органом досудового розслідування встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке кваліфікується якдержавна зрада у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинена в умовах воєнного стану.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення у порядку, передбаченому ст. 214 КПК України, від 19.03.2022 № 59/2/2-203.

- протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 22.03.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.03.2022, який підтвердив факт сприяння ОСОБА_4 представникам іноземної організації іноземної держави - співробітникам органів ФСБ РФ в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, а саме вчинення дій спрямованих на забезпечення діяльності окупаційної адміністрації держави-агресора на території м. Бердянськ Запорізької області;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 , у якому виявлено факт спілкування ОСОБА_4 з представниками РФ та надання нею згоди на вчинення дій спрямованих на забезпечення діяльності окупаційної адміністрації держави-агресора на території м. Бердянськ Запорізької області;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.03.2022, який дав показання про те, що його мати - ОСОБА_4 , повідомила йому, що у зв`язку із тим, що м. Бердянськ окуповано представниками Збройних сил Російської Федерації, то вона буде працювати на тій же роботі, проте на стороні Російської Федерації, а також повідомила, що у зв`язку з тим, що вона почала надавати допомогу представникам Російської Федерації, то існує небезпека для всіх родичів та для нього, оскільки через добу можливо всі будуть знати про її співпрацю з представниками Російської Федерації;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 11.04.2022, а саме під час чого здійснено доступ до мобільного телефону ОСОБА_4 , за результати якого виявлено та зафіксовано листування між ОСОБА_4 представниками РФ з приводу надання допомоги останнім у зборі інформації;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії про зняття інформації з електронних інформаційних систем від 28.03.2022, а саме з додатку «Telegram», який особисто використовується ОСОБА_4 , під час чого зафіксовано листування між ОСОБА_4 та представниками РФ з приводу надання допомоги останнім у зборі інформації;

- протоколом про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28.03.2022, під час чого зафіксовано розмови ОСОБА_4 щодо надання їй пропозиції з метою надання допомоги представникам РФ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

22 березня 2022 року старшим слідчим 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_6 , в порядку ч. 5 ст. 208 КПК України, складено протокол про затримання уповноваженою службовою особою, відповідно до якого громадянку України ОСОБА_4 фактично затримано о «19» годині «30» хвилин 22.03.2022 року з підстав, передбачених ст. 208 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 615 КПК України, 24.03.2022 року заступником керівника Запорізької обласної прокуратури обрано запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів до 19 год. 30 хв. 21.04.2022 року включно.

21 квітня 2022 року спливає строк дії постанови прокурора про тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , однак досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершено та триває, тоді як ризики, встановлені органом досудового розслідування, не зменшились, а підстави, за яких було обрано запобіжний захід не змінились. Орган досудового розслідування приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 , з метою уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно продовжити їй строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 30 діб з моменту закінчення дії постанови заступника керівника Запорізької обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу від 24.03.2022 року.
Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримав за викладеними вище мотивами та обґрунтування, просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні вказаного клопотання, звернулась до слідчого судді з письмовим клопотанням про зміну відносно неї запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що повідомлена їй підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, ризики, на які йдеться посилання в клопотання органу досудового розслідування, не доведені. Вона має стійкі соціальні зв`язки. У неї є родина, мати, донька, син, сестра, цивільний чоловік. На даний час її цивільний чоловік винайняв квартиру в м. Запоріжжі, в якій вона може проживати. Вона має діагноз гіпертонічна хвороба 2 ступеню, у зв`язку з чим вона у січні 2022 року лежала у лікарні.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що повідомлена ОСОБА_4 підозра не обґрунтована та не доведена доказами, долученими до клопотання, ризики не підтверджені.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.
Згідно з положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зі змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК Українистрок тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області за процесуального керівництва групи прокурорів Запорізької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 19.03.2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

22 березня 2022 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
24 березня 2022 року керівником Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

24 березня 2022 року, відповідно до вимог ст. 615 КПК України, заступником керівника Запорізької обласної прокуратури підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк 30 днів по 19 годину 30 хвилин 21 квітня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , прокурором було враховано наявність обґрунтованої підозри, ризиків, а також відомості про її особу.
Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та долученими до клопотання, підтверджується на даній стадії слідства обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Слідчий суддя приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, що дає підстави слідчому судді вважати, що залишаючись на волі, підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрювана обіймає посаду заступника голови Бердянської РДА Запорізької області з гуманітарних питань та являється депутатом Приморської міської ради Бердянського району Запорізької області 8 скликання від політичної партії «Опозиційна платформа За життя», тобто виконує організаційно-розпорядчі функції та має впливове становище серед місцевого населення. Також, на даний час органу досудового розслідування невідома вся кількість осіб, які приймали участь у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що не виключає факту знаходження частини співучасників злочину на волі, що дасть ОСОБА_4 можливість спілкування з ними та здійснення відповідного впливу на них.

Разом з тим, також доведений ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 може надалі сприяти представникам іноземної організації іноземної держави - співробітникам органів ФСБ РФ в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, а саме вчиняти дії, спрямовані на забезпечення діяльності окупаційної адміністрації держави-агресора на території м. Бердянська Запорізької області, що в подальшому може призвести до вчинення нею інших кримінальних правопорушень, а враховуючи, що підозрювана фактично проживає на території, яка окупована, вона може почувати повну безкарність за вчиненні нею дії.

З огляду на викладене, при розгляді даного клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені ризики є підставою для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання підозрюваної та її захисника щодо міцності соціальних зв`язків, наявність родини, місця проживання, хоч і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Тому в задоволенні клопотання підозрюваної про зміну запобіжного заходу та її захисника про відмову в задоволенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити з наведених вище підстав у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою як таких, що недостатні запобігти встановленим ризикам, а також забезпеченню виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування підозрюваної від слідства та суду, здійснення впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п. 79.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
З огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Разом з тим, в судовому засіданні підозрюваною ОСОБА_4 заявлено клопотання в порядку ст. 206 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.03.2022 року, близько 16-00 години, вона була безпідставно затримана працівниками СБУ в Запорізькій області на блок посту при в`їзді до м. Запоріжжя в той час, коли вона разом із цивільним чоловіком ОСОБА_8 на автомобілі CHEVROLET NIVA направлялась в м. Дніпро до УСБУ в Дніпропетровській області з приводу викрадення її сина ОСОБА_9 .
ЇЇ та ОСОБА_8 заставили сісти в різні автомобілі, а автомобіль, на якому вони переміщувались, залишився на КПП.
Після цього її доставили до кабінету № 116 будівлі УСБУ в Запорізькій області, де над нею почали психологічно знущатися, погрожувати, шантажувати життям та свободою цивільного чоловіка та сина, при цьому, оглядаючи її телефон, який був вилучений ще під час зупинки автомобіля.
О 21 годині 48 хвилин 22.03.2022 року до неї прибув адвокат за призначенням та був складений протокол затримання.Вважає, що фактично вона була затримана о 16-00 годині 22.03.2022 року, а не о 19-30 годині 22.03.2022 року, як про це зазначено в протоколі затримання.
З огляду на викладене, просить слідчого суддю доручити уповноваженим особам провести перевірку фактів застосування до неї психологічного насильства, погроз, шантажу під час незаконного затримання з 16-00 години 22.03.2022 року до 19-30 години 22.03.2022 року та проведення під погрозою життю та здоров`ю її близьких в цей час незаконних слідчих дій працівниками Управління СБУ в Запорізькій області, а саме огляду її мобільного телефону, який оформлений протоколом огляду від 22.03.2022 року, в межах кримінального провадження № 000075, внесеного до ЄРДР від 19.03.2022 року за ч. 2 ст. 111 КК України.
Захисника підозрюваної адвокат ОСОБА_5 підтримала вказане клопотання за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням.
Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечував, вважав його безпідставним, посилаючись на те, що 23.04.2022 року під час обраннявідносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заступником керівника Запорізької обласної прокуратури було з`ясовано відсутність фактів застосування до підозрюваної ОСОБА_4 насильства під час затримання або будь-якого тиску під час надання свідчень. Разом з тим зауважив, що про будь-який тиск на підозрювану ОСОБА_4 під час надання пояснень, взагалі не може йти мова, оскільки в ході досудового розслідування остання відмовилась від надання пояснень відповідно до положено ст. 63 Конституції України.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, свідок ОСОБА_8 надав пояснення, аналогічні поясненням підозрюваною ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового процесу, перевіривши долучені сторонами документи, дійшов наступного висновку.
Згідно з приписами ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статтях 482 і 482-2 цього Кодексу: 1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Згідно ч. 3 ст. 207 КПК України кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Як слідує з пояснень підозрюваної ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_8 , 22.03.2022 року, близько 16-00 години на блок посту при в`їзді до м. Запоріжжя, працівниками СБУ в Запорізькій області був зупинений автомобіль CHEVROLET NIVA, на якому вони направлялись в м. Дніпро, після чого різними автомобілями їх було доставлено до будівлі УСБУ в Запорізькій області.
Як слідує зі змісту протоколу огляду від 22.03.2022 року, слідчим в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_12 в період часу з 16-30 години до 19-00 години 22.03.2022 року, в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000075 від 19.03.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у службовому кабінеті № 116 СВ УСБУ в Запорізькій області за участю ОСОБА_4 був оглянутий мобільний телефон «iPhone», модель: 12 у корпусі білого кольору, який остання надала за добровільною згодою. В ході огляду, слідчим були зроблені фотографії екрану мобільного телефону частини листування з різних чатів. З вказаним протоколом підозрювана ОСОБА_4 була ознайомлена під особистий підпис, заяв, зауважень, або скарг від неї не надходило.

Після цього старшим слідчим 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_6 , в порядку ч. 5 ст. 208 КПК України, складено протокол про затримання уповноваженою службовою особою, відповідно до якого громадянку України ОСОБА_4 фактично затримано о «19» годині «30» хвилин 22.03.2022 року з підстав, передбачених ст. 208 КПК України.

З огляду на викладене, працівники СБУ в Запорізькій області, які зупинили автомобіль та доставили ОСОБА_4 до будівлі УСБУ в Запорізькій області, діяли в межах та у спосіб, передбачений ч. ч. 2, 3 ст. 207 КПК України, а тому безпідставними є доводи підозрюваної ОСОБА_4 , що вона незаконного утримувалась з 16-00 години 22.03.2022 року до 19-30 години 22.03.2022 року.
Разом з тим не знайшли свого підтвердження доводи підозрюваної ОСОБА_4 щодо застосування до неї психологічного насильства, погроз, або шантажу, оскільки як встановлено під час судового засідання, і даний факт не був спростований самою підозрюваною, 23.04.2022 року під час обраннявідносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заступником керівника Запорізької обласної прокуратури було з`ясовано відсутність фактів застосування до підозрюваної насильства під час затримання або будь-якого тиску під час надання свідчень. Крім того, як слідує зі змісту протоколу затримання підозрюваної ОСОБА_4 від 22.03.2022 року, остання власноруч зазначила, що зауважень та доповнень до протоколу вона не має, проте саме затримання вважає безпідставним.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання підозрюваної у зв`язку з його необґрунтованістю.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 197, 199, 206 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 19.03.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави, строком на тридцять діб з моменту закінчення дії постанови заступника керівника Запорізької обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу від 24.03.2022 року, а саме до 21 травня 2022 року до 19 години 30 хвилин.
Ухвалу для виконання направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
У задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1