Номер провадження 11-кп/816/696/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2021 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст..89 КК України раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_7 , в якій вона просила вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2021 року скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через мякість та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту. В іншій частині вирок суду першої інстанції просила залишити без змін.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 17 000 грн.

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді на речовий доказ.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію дій останнього вважала, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість відповідно до ст.409 КПК України.

Зазначала, що суд, приймаючи рішення про призначення ОСОБА_7 найменш суворий вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу, не дотримався вказаних вимог закону, не надав належної і достатньої правової оцінки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам справи, даним про особу обвинуваченого та призначив невиправдано м`яку міру покарання.

Вказувала, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, які є кримінальними правопорушеннями підвищеної небезпеки, сприяють зростанню наркоманії та становлять небезпеку для здоров`я населення.

Зазначала, що судом, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не враховано, що ОСОБА_7 придбав, виготовив та зберігав в окремих, самостійних пакуваннях особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 331,437 г, що могло призвести до його подальшого збуту, що у свою чергу свідчить про підвищену ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Звертала увагу на те, що також судом при призначенні покарання не взято до уваги як характеризуючу ознаку особи обвинуваченого те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, проте належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку.

Вказувала, що при призначенні найменш суворого виду покарання, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, судом не враховано принцип збільшення кримінальної репресії, відповідно до якого раніше призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу за вчинення тотожного кримінального правопорушення не виконало мети призначеного покарання, а саме виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вважала, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не дотримано загальних засад призначення покарання, не у повному обсязі враховано дані про особу підсудного, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини його вчинення, що вплинуло на м`якість призначеного покарання.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції у невстановлені в ході судового розгляду дату та час, перебуваючи біля гаражного кооперативу «Вікторія», неподалік вул. Котляревського в м. Суми, ОСОБА_7 знайшов дикоростучі рослини коноплі. Оскільки ОСОБА_7 був обізнаний стосовно даної наркотичної речовини, так як раніше вживав наркотичні засоби та знає їх властивості, усвідомлював, що це саме рослини коноплі, у нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, для власного вживання без мети збуту. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 вирвав дані рослини коноплі, чим незаконно придбав їх та переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де висушив, подрібнив, тим самим виготовивши з них особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «канабіс», який незаконно зберігав для власного вживання, до моменту його вилучення працівниками поліції під час обшуку.

На виконання ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.05.2021 про надання дозволу на проведення обшуку, працівниками поліції у період часу з 11 год. 15 хв. по 14 год. 05 хв. 19.05.2021 у ході обшуку, за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експертизи № СЕ-19/119-21/6650-НЗПРАП від 22.06.2021, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 179,25 г; три паперові згортки, кожен з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експертизи № СЕ-19/119-21/6642-НЗПРАП від 15.06.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,867 г - зі згортка «1», 1,024 г - зі згортка «2», 1,375 г - зі згортка «3»; два поліетиленових пакета з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експертизи № СЕ-19/119-21/6643-НЗПРАП від 18.06.2021, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить: з пакета із прозорого полімерного матеріалу рожевого кольору - 111,16 г, з пакета із прозорого полімерного матеріалу білого кольору - 34,42 г; один паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експертизи № СЕ-19/119-21/6652-НЗПРАП від 16.06.2021, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 2,402 г; ємність пластикова зеленого кольору, яка згідно висновку експертизи № СЕ-19/119-21/6645-НЗПРАЛ від 16.06.2021, містить накладення речовини рослинного походження яка є особливо небезпечним наркотичним засобом,- канабіс. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 0,156 г; скляну банку з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експертизи № СЕ-19/119-21/6959-НЗПРАП від 29.06.2021, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,783 г.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (із змінами та доповненнями) канабіс відноситься до списку № 1 таблиці 1, та є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (із змінами та доповненнями) кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України за незаконний обіг наркотичного засобу «канабіс» настає, якщо його вага становить від 5 г до 500г.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого заборонено, а саме: «канабіс» загальною вагою 331,437 г.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 який заперечив щодо апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів перевіривши, в межах апеляційних скарг, матеріали даного кримінального провадження вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України при зазначених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які були повно і всебічно досліджені та правильно оцінені.

Крім цього, пред`явлене обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, ніхто з учасників кримінального провадження не оспорює, а тому керуючись ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає оскаржений вирок в межах апеляційних скарг, а саме в частині призначення обвинуваченому покарання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень, які наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_7 належним чином враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 - він раніше не судимий, покаявся, сприяв органам досудового слідства і суду у розкритті проступку та у відповідності до вимог ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до статті 12 КК України злочин, передбачений частиною першою статті 309 КК України є кримінальним проступком.

При призначенні обвинуваченому покарання суд дійшов правильного висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що для виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченого йому слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції, у відповідності вимог ст. ст. 50, 65 КК України, у вироку належним чином мотивував підстави прийнятого судового рішення, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, в цій частині є безпідставними.

Доводи прокурора про те, що судом, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не враховано, що ОСОБА_7 придбав, виготовив та зберігав в окремих, самостійних пакуваннях особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 331,437 г, що могло призвести до його подальшого збуту, що у свою чергу свідчить про підвищену ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки дані доводи є припущеннями і не підтверджуються матеріалами справи.

Твердження прокурора про те, що судом при призначенні покарання не взято до уваги як характеризуючу ознаку особи обвинуваченого те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, проте належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, колегія суддів не може визнати безумовною підставою для призначення більш суворого покарання, оскільки в силу ст.89 КК України обвинувачений ОСОБА_7 є раніше не судимим.

Що стосується тверджень прокурора про те, що судом перщої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 найменш суворого виду покарання, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не враховано принцип збільшення кримінальної репресії, відповідно до якого раніше призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу за вчинення тотожного кримінального правопорушення не виконало мети призначеного покарання, а саме виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, то колегія суддів не може погодитись з такими доводами, оскільки дійсно особа раніше в 2016 році була судима за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрашу 1700 грн., цей штраф він сплатив, за новий злочин йому призначено покарання у виді штрафу вже на суму 17 000 грн, що є більшим в 10 разів за попередне покарання. Обвинувачений ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції запевнив, що має змогу сплатити цей штраф після вступу вироку в законну силу. Тому призначати особі, яка перебуває на обліку у лікаря нарколога і має змогу сплатити штраф, чим поповнити бюджет України, покарання у виді арешту колегія суддів не вважає необхідним за даних обставин.

Інших обставин, які б надавали колегії суддів підстави для призначення обвинуваченому більш суворого покарання, як на тому наголошував прокурор, в ході апеляційного розгляду справи, колегією суддів встановлено не було.

Істотних порушень норм КПК України, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного вироку суду при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та умотивоване рішення, підстави для його зміни відсутні, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2021 року відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на цей вирок без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4