ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2153/22 Справа № 199/2675/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілого ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 вересня 2022 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обставини провадження, стадію його розгляду, посилався на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є такими, що об`єктивно існують та більш м`який запобіжний захід не зможе їм запобігти.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просить ухвалу скасувати та застосувати до останніх запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, звільнивши обвинувачених з-під варти в залі суду.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на невідповідність клопотання прокурора вимогам ст. 184 КПК України, а судового рішення вимогам ст.ст. 196, 370, 372 КПК України. Захисник зазначає, що клопотання прокурора не містить обов`язкових реквізитів документа, викладу обставин злочину та підстав вважати обґрунтованим обвинувачення, а до нього не долучено доказів на підтвердження доводів прокурора. Разом із цим, відсутнє підтвердження отримання обвинуваченими копії клопотання, а також матеріалів, якими прокурор його обґрунтовує. Водночас, судове рішення не містить обставин, які свідчать про існування встановлених судом ризиків, обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини. Також, в ухвалі не зазначено місця народження обвинувачених та місця їх проживання. Окрім цього, на думку захисту, ухвала не містить мотивів з яких суд не врахував міцних соціальних зв`язків обвинувачених, як таких, що здатні забезпечити належну процесуальну поведінку останніх. Також, на зазначено в ухвалі й мотивів суду з яких він не враховує співмірну запобіжному заходу оцінку діям обвинувачених щодо участі у злочині.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі суду.
Окрім доводів, аналогічних за змістом тим, що зазначені в апеляційній скарзі захисником ОСОБА_11 , захисник звертає увагу на відсутність ризику переховування, на що вказує самостійна явка ОСОБА_7 до відділення поліції для перевірки відомостей перебування останнього у розшуку.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених та захисників, які апеляційні скарги підтримали, прокурора та представника потерпілого, які просили залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження, 14 липня 2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, в провадженні якого надійшли обвинувальні акти відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , було розглянуто клопотання прокурора застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, встановив ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.
Так, судом встановлено, що з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та обставини його вчинення, ризики переховування обвинувачених від суду, впливу на учасників провадження та вчинення нового злочину є такими, що об`єктивно існують і застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не зможе їм запобігти.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та відповідно до ст. 178 КПК України врахував обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого вони обвинувачуються, покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими, особи обвинувачених, а також стадію розгляду кримінального провадження та відповідно наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК ризиків, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, та захисниками не наведені.
Твердження захисників про недоведеність встановлених судом ризиків не заслуговують на увагу, оскільки сукупність даних про тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , покарання, яке загрожує останнім у разі визнання винуватими та обставини вчинення злочину, беззаперечно вказує на їх існування.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні організованою групою особливо тяжкого злочину, що завдало шкоди в особливо великих розмірах. При цьому, участь у злочині приймало більше 10 осіб.
Щодо доводів захисту про наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, то за цих умов, на думку суду, це не може бути стримуючим фактором належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Не заслуговують на увагу й доводи захисту про ненадання оцінки характеру дій кожного з обвинувачених, оскільки ці обставини перевіряє та враховує суд при ухваленні остаточного рішення.
Що стосується інших доводів захисту, зокрема про невідповідність клопотання прокурора вимогам кримінального процесуального закону та про порушення строків його вручення обвинуваченим, то вони висновків суду про наявність підстав для застосування запобіжного заходу не впливають, адже вони такі підстави встановлені під час апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4