Дата документу 27.07.2022 Справа № 331/1041/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1041/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/423/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Касумкент Сулейман Стальського району республіки Дагестан російської федерації, громадянина російської федерації, одруженого, маючого вищу військову освіту, обіймаючого посаду командира окремого батальйону управління федеральної служби військ національної гвардії російської федерації в республіці Дагестан в/ч НОМЕР_1 з місцем дислокації: рф, АДРЕСА_1 , військове звання майор, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий 2-го відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про обрання у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та строку дії такої ухвали.

За матеріалами провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, а саме, порушення законів та звичаїв війни, тобто інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також віданні наказу про вчинення таких дій, поєднаних з умисним вбивством, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

4 березня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України (а.с. 9-10, т. 1).

20 травня 2022 року копію повідомлення про підозру ОСОБА_8 вручено його захиснику адвокату ОСОБА_7 (а.с. 202-208, т. 1).

2 червня 2022 року постановою слідчого, підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук (а.с. 235-236, т. 1).
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2022 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000036, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 4 березня 2022 року відносно підозрюваного (а.с. 237-245, т. 1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 червня 2022 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 4 місяців, тобто до 30 серпня 2022 року включно (а.с. 246-252, т. 1).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами про те, що обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_8 в цьому кримінальному провадженні відсутні або низькі.
Зазначає, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що орган досудового розслідування не використав усіх засобів для повідомлення ОСОБА_8 про явку до органу слідчого УСБУ в Запорізькій області.
Вказує, що наведені прокурором доводи про те, що лише подальше тримання підозрюваного під вартою може забезпечити його належну процесуальну поведінку на даний час не можна вважати обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.
Крім того зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності.
Вказує, що як вбачається із оскаржуваної ухвали, ОСОБА_8 ніби то може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, однак, свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та допитані. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та протоколами допитів свідків співробітників ВП «Запорізька АЕС», допитом військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 НГУ, а тому ризик впливати на свідків відсутній.
Зазначає, що щодо ризику перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню та скоєння нового злочину (продовження злочинної діяльності) стороною обвинувачення не надано ніяких доказів, яким саме чином ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного підтримав апеляційну скаргу без доповнень.
Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав рішення суду законним та обґрунтованим, також зазначив, що підозрюваний був у порядку, передбаченому процесуальним законом, повідомлений про явку до органу досудового розслідування та про підозру.
Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, який законом віднесено до особливо тяжких умисних злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 15 років позбавлення волі або довічного позбавлення волі.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують та в апеляційній скарзі не оспорюються.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.
Так, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обумовлюється тим, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином російської федерації, обіймає посаду та має зареєстроване місце проживання на території російської федерації, оголошений у державний, міждержавний та міжнародний розшук (а.с. 235-236, т. 1).
Між іншого, як вбачається із протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії установлення місцезнаходження радіообладнання від 6 червня 2022 року, мобільний телефон з абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , яким користується підозрюваний ОСОБА_8 знаходиться на тимчасово окупованій території в м. Енергодар (а.с. 233-234, т. 1), що свідчить про те, що останній може переховуватися на такій території від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (параграф 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії», суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.
Таким чином, вищевказані обставини та враховуючи тяжкість покарання інкримінованого ОСОБА_8 злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду існує та є реальним.
Ризик незаконного впливу на свідків підтверджується тим, що місцем проживання деяких свідків є місто Енергодар, яке наразі є тимчасово окупованим, а враховуючи те, що органом досудового розслідування було встановлено 6 червня 2022 року місцезнаходження радіообладнання - мобільного телефону з абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , яким користується підозрюваний ОСОБА_8 на території м. Енергодар, останній може безперешкодно здійснювати незаконний вплив на таких свідків.
При цьому, як випливає із протоколу допиту свідка ОСОБА_11 відносно нього вже здійснювався незаконний вплив обумовлений погрожуванням фізичним насильством та вбивством (а.с. 103-106, т. 1).
Доводи захисника про те, що ризик незаконно впливу на свідків відсутній, оскільки останні були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та вже допитані, не можуть взятись до уваги з боку апеляційного суду, оскільки ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від таких свідків та дослідження їх судом.
Відтак, підозрюваний ОСОБА_8 має реальну можливість, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Енергодар, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом застосування психологічного та фізичного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 є військовослужбовцем держави, визнаної Верховною Радою України державою агресором та безпосередньо приймає участь у збройній агресії проти України, що свідчить про те, що останній може продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення відносно держави України.
Доводи захисника з приводу відсутності ризику перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки такий ризик слідчим суддею не був встановлений та врахований.
Відтак, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у даному кримінальному провадженні є обґрунтованими та підтвердженими.
З приводу доводів щодо не вжиття органом досудового розслідування всіх заходів для повідомлення ОСОБА_8 про його явку до слідчого УСБУ в Запорізькій області, то слід зазначити наступне.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Так, як вбачається із офіційного веб-сайту Офісу Генерального прокурора в Розділі «Повістки про виклик» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 міститься повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_8 на 31.05.2022, 01.06.2022 (оригінал та переклад).
Крім того, на вимогу ч. 1 ст. 42 та ч. 2 ст. 135 КПК України, підозрюваному ОСОБА_8 органом досудового розслідування на встановлену ним електрону адресу, яка використовується підозрюваним, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 були направлені скан-копії повідомлення про підозру (українською та російською мовами), а також повістки про виклик для вручення оригіналу повідомлення про підозру та допиту як підозрюваного (а.с. 213, т. 1).
Тобто, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для повідомлення підозрюваного ОСОБА_8 про його виклик до УСБУ в Запорізькій області.
Між іншого, повідомлення ОСОБА_8 про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України було вручено 20 травня 2022 року його захиснику адвокату ОСОБА_7 (а.с. 227-233, т. 1).

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням того, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_8 , його точне місце перебування з об`єктивних причин не було встановлено, органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення йому такого повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість посилання прокурора, що лише подальше тримання підозрюваного під вартою може забезпечити його належну процесуальну поведінку та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, то слід вказати на таке.
Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Отже, враховуючи доведеність на цій стадії провадження обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_8 та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та без альтернативним.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності поряд з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, який має суттєвий суспільний інтерес, оскільки вчинений відносно миру та безпеки людства, не можуть слугувати на користь позитивної характеристики останнього та підставою для скасування законного судового рішення.
Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4