Справа № 442/2729/22
Провадження № 1-в/442/162/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно дострокове звільнення з місць позбавлення волі,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
представника ДУ ДВК-40 ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в:
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 25.05.2022 надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як такого, що довів своє виправлення.
В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та вказав, що виплати за виконавчими листами сплачувались його матірю. Зазначив, що став на шлях виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Представник адміністрації та прокурор заперечили проти задоволення клопотання, як передчасного. Крім того, вказали, що засуджений перебуває в установі з квітня 2022 року. На даний час не працевлаштований, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 став на шлях виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
Перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд доходить до наступного висновку.
Вислухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав та просив звільнити його умовно-достроково, представника адміністрації та прокурора, які заперечили проти задоволення клопотання, як передчасного, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_2 засуджено 16.06.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. ч. 2, 3, ст. 185, ч. 4 ст.70, ст.75, ст. 104 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. За ч. 5 ст. 72 КК України зараховано термін 24.09.2019 один день тримання під вартою.

12.05.2021 Ухвалою Рівненського апеляційного суду вирок Луцького міськрайонного суду від 16.06.2020 змінено в частині призначення покарання, а саме засуджено до 3 років 7 місяців позбавлення волі, в решті залишено без змін.

Отже, ОСОБА_2 засуджено за вчинення ним тяжкого злочину, за який йому було призначено покарання у виді 3 роки 7 місяців позбавлення волі, на даний час фактично відбув дві третини строку покарання.
Вимогами статті 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, може бути застосоване умовно - дострокове звільнення після фактичного відбуття засудженими не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин. Застосування умовно - дострокового звільнення є можливим, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Як вбачається з наданої суду характеристики, затвердженої 07.06.2022 року начальником ДУ «ДВК-40» ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_2 з 18.04.2022 відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)». За час відбування покарання характеризується посередньо: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. На виробництві установи не працевлаштований та ініціативи не проявляє. У відношенні до представників адміністрації ввічливий. У відношенні до інших засуджених неконфліктний. Правил санітарії та гігієни дотримується, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовувати тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Намагається виконувати роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, для їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Вимог пожежної безпеки і безпеки праці дотримується. Участі в організації та проведенні виховних заходів передбачених ст.123 КВК України, які проводяться в установі не приймає. Участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу не приймає. До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок не прагне. Участі у роботі самодіяльних організацій, не бере. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та, отримує від них посилки (передачі) і бандеролі. Вину у скоєному злочині не визнав.
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З аналізу наведених норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Під час розгляду даної справи, незважаючи на наявність заохочень, суд вважає, що засуджений ОСОБА_2 перебуваючи в місцях позбавлення волі, своєю поведінкою не довів свого виправлення та що така поведінка може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Крім цього, засудженим ОСОБА_2 не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що за час відбуття покарання в особистості ОСОБА_2 відбувся процес позитивних змін, який створив у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
З огляду на наведене, беручи до уваги особу ОСОБА_2 якого засуджено за тяжкий злочин, а відтак у суду відсутнє переконання про те, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, ст. 537 ч. 1 п. 2 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно дострокове звільнення з місць позбавлення волі відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 14 червня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1