Справа № 137/461/22
Провадження №11-кп/801/925/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000134 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 08.08.2022, яким засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Скала-Подільська Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;
- за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

в с т а н о в и л а:
ОСОБА_7 20 квітня 2022 року, в денний час доби (точний час встановити не представилось за можливе), перебуваючи у захисній смузі автошляху М-30 сполученням «СтрийТернопільКропивницькийЗнам`янкаЛуганськІзварине» на землі побачив паперову коробку жовтого кольору, у якій знаходились патрони калібру 7,62x39мм в кількості 20 штук, та в цей час у нього виник умисел на привласнення знайденого, тобто придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Так, ОСОБА_7 , достовірно знаючи вимоги діючого законодавства, яке регламентує дозвільні процедури у галузі обігу зброї та бойових припасів, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи, що знайдені ним патрони є бойовими припасами, не маючи ні дійсного, ні уявного на це права, привласнив їх та поклав до кишені свого верхнього одягу. Всупереч вимог, визначених у Законі України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України», наказу Міністерства внутрішніх справ України №175 від 07.03.2022 «Про затвердження Порядку отримання вогнепальної зброї і боєприпасів цивільними особами, які беруть участь у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, ОСОБА_7 , незаконно придбавши вказані боєприпаси, розпочав їх незаконне зберігання та носіння, а саме переміщення та транспортування безпосередньо при собі, оскільки перебував у цей час в якості пасажира автомобіля, у якому прямував до міста Полтава.
У подальшому, 20 квітня 2022 року, близько 12:35, на стаціонарному поліцейському посту «Літин», Літинської ОТГ Вінницького району, поліцейським взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції ОСОБА_9 , за ініціативи останнього, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з метою проведення перевірки документів був зупинений автомобіль марки Mercedes-Benz GLE 250 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , на пасажирському сидінні якого знаходився ОСОБА_7 . Під час перевірки працівниками поліції документів осіб, що перебували у автомобілі марки Mercedes-Benz GLE 250 д.н.з. НОМЕР_1 , інспектором взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_11 , у відповідності до вимог ст.34 Закону України «Про національну поліцію» було проведено поверхневу перевірку ОСОБА_7 , під час якої у останнього виявлено патрони калібру 7,62x39мм в кількості 20 штук та у зв`язку із чим негайно викликано слідчо-оперативну групу відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області. У ході проведення огляду місця події, у період часу з 14год 31хв по 14год 41хв виявлено та вилучено 20 предметів зовні схожих на бойові припаси (патрони) у паперовій коробці жовтого кольору, які ОСОБА_7 дістав із кишені своєї куртки.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-22/5046-БЛ від 25.04.2022 20 (двадцять) патронів, які було вилучено у ОСОБА_7 , являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, патронами калібру 7,62x39мм, зразку 1943 року, призначеними для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКСМ, РПК, РПКС). Патрони придатні для стрільби та мають достатню вражаючу здатність, виготовлені на заводі в м. Клімовськ, у 1982 році.
Вказаними діями, ОСОБА_7 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України - придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Прокурор, в своїй апеляційній скарзі просить вирок Літинського районного суду Вінницької області від 08.08.2022 стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України скасувати в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням та іспитовим строком через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок та засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України на 4 роки позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін.

На думку прокурора, ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, Літинський районний суд не надав належної оцінки тому, що обвинувачений ніде не працює, за місцем проживанням характеризується посередньо, відповідно до досудової доповіді органу пробації ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є високим, виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб), а застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду в умовах ізоляції.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив ухвалити новий вирок, обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката, які просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а вирок суду скасувати в частині застосування до обвинуваченого ст. 75, ст. 76 КК України та постановити новий вирок.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України не переглядається.

Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Дану норму закону суд першої інстанції дотримався призначивши покарання призначене санкцією ч. 1 ст. 263 КК України врахувавши всі обставини справи та пом`якшуючі вину обставини.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції таких вимог Закону не дотримався, та вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України не врахував в достатній мірі обставини скоєння злочину.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до вчинення кримінального правопорушення, за яке ОСОБА_7 засуджено оскаржуваним вироком, він засуджувався за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності.

Проте, навіть призначення за вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 11.03.2020, яким востаннє ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, покарання із застосуванням положень ст.75 КК України не запобігло вчиненню останнім нових умисних тяжких злочинів.

Зазначене вище свідчить, що попереднє відстрочення виконання вироку стосовно ОСОБА_7 , його постзлочинна поведінка, не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві та останній, вже 20 квітня 2022 року, після звільнення 18 березня 2022 року за ухвалою Полтавського районного суду від основного покарання, призначеного вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 11.03.2020, по закінченню іспитового строку, вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Крім того, вже 27.05.2022 слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у кримінальному провадженні № 000525 від 26.05.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щодо останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обвинувальний акт скеровано на розгляд до Вінницького міського суду.

Крім цього, ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, Літинський районний суд не надав належної оцінки тому, що обвинувачений ніде не працює, за місцем проживанням характеризується посередньо, відповідно до досудової доповіді органу пробації ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є високим, виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб), а застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду в умовах ізоляції.

За таких обставин можливо зробити обґрунтований висновок, що ОСОБА_7 не надав критичну оцінку своїй асоціальній та антисоціальній поведінці, установкам та звичкам, не бажав виправити ситуацію, що склалася, та ставати на шлях виправлення, а відтак і про неможливість його виправлення і перевиховання без призначення покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі. У протилежному випадку мета покарання не може бути досягнута.

Саме до таких висновків щодо неможливості повторного застосування до особи звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням дійшла колегії суддів Кримінального касаційного суду Верховного Суду у справі № 755/6254/17.

Отже, застосування до ОСОБА_7 ст. 75 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не сприяє меті покарання та є недостатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 08.08.2022 відносно ОСОБА_7 , в частині призначення покарання - скасувати.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Даний вирок може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
Анатолій КРИВОШЕЯ Євгеній НАГОРНЯК Ірина КОВАЛЬСЬКА