Провадження № 1-кп/734/254/22 Справа № 734/1663/22
В И Р О К

іменем України

13 вересня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000036, відомості про яке внесені 22 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, військове звання солдат, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, учасника бойових дій, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

із участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 19 квітня 2022 року призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 . За наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19 квітня 2022 року № 3 солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого навідника реактивного артилерійського відділення реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Із моменту видання Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжений із 05.30 години 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05.30 години 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжений із 05.30 години 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно зі ст.ст. 17 і 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді старшого навідника реактивного артилерійського відділення реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу в період військового стану, в порушення вимог ст.ст. 17 і 65 Конституції України, ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 4, 11, 16, 127 і 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, в умовах воєнного стану, у військовій частині НОМЕР_1 , враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, став на шлях злочинної діяльності, у зв`язку з чим, приблизно о 09.00 годині 28 червня 2022 року без відповідного дозволу командування та поважних на те причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 , під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби. Приблизно о 20.00 годині 18 липня 2022 року солдат ОСОБА_3 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо самовільного залишення військової частини, самостійно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , тим самим, припинивши вчиняти кримінальне правопорушення, та наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 18 серпня 2022 року № 129 із 18 липня 2022 року зарахований у списки особового складу військової частини та на всі види забезпечення. Отже, солдат ОСОБА_3 був незаконно відсутній на місці несення служби у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) із 28 червня 2022 року до 18 липня 2022 року, - двадцять діб.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), тривалістю понад десять діб, вчинене в умовах воєнного стану.

13 вересня 2022 року між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно вказаної угоди прокурор ОСОБА_4 і обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України, істотних для кримінального провадження обставин. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 визнав винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. За вказаною угодою обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст. 58 КК України замість позбавлення волі строком на один рік призначити йому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на один рік із відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

ОСОБА_3 обґрунтовано органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання. Суд дійшов висновку про те, що угода від 13 вересня 2022 року про визнання винуватості між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України і Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши позиції прокурора ОСОБА_4 і захисника-адвоката ОСОБА_5 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 13 вересня 2022 року, укладеної між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , призначивши обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком один рік, на підставі ст. 58 КК України замість позбавлення волі строком на один рік призначити йому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на один рік із відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує визнання вини, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (злочину), має на утриманні малолітню дитину і є учасником бойових дій, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні. Крім того, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, який задовільно характеризується за місцем проходження військової служби і вважає необхідним затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами кримінального процесу покарання. Призначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання є достатнім для його виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.

У кримінальному провадженні цивільний позов не пред`явлений, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду від 13 вересня 2022 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і призначити покарання за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на один рік призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на один рік із відрахуванням у дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів із дня проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя