Справа №760/9153/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 1 слідчого відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в місті Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000298 від 14 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 438 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26.07.2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло дане клопотання, яке обґрунтовується тим, що СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000298, внесеному до ЄРДР 14.04.2022 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України, та ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 438 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Київською обласною прокуратурою.
Громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 , з невстановлених мотивів, разом з іншими військовослужбовцями ЗС РФ, усвідомлюючи, що агресія проти України та її жителів організована і здійснюється представниками влади РФ та ЗС РФ, які діють в порушення вищевказаних нормативних правових актів, виконуючи злочинні накази, приймав безпосередню участь у актах збройної агресії на території України, зокрема, села Андріївка Бучанського району Київської області.
У період часу з 26.02.2022 року по 30.03.2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території окупованого представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації села Андріївка Бучанського району Київської області, вчиняв жорстоке поводження з цивільним населенням, вчиняв незаконне, довільне привласнення майна цивільного населення села Андріївка Макарівської Територіальної громади Бучанського району Київської області та вчиняв жорстоке поводження з цивільним населенням, поєднане з умисним вбивством.
При цьому, військовослужбовець був обізнаний із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, та зобов`язаний їх дотримуватися, тобто, виконуючи накази, останній чітко усвідомлював їх злочинність.
Так, 02.03.2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 , разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями ЗС РФ незаконно затримали за місцем свого проживання ОСОБА_7 та під погрозою застосування зброї перемістили останнього до електричної підстанції, яка розташована за домоволодінням АДРЕСА_1 , що є порушенням статті 31 Конвенції.
В подальшому, ОСОБА_5 з метою подавлення волі та спроможності останнього до опору, направив на нього автоматичну зброю, наніс декілька ударів в різні ділянки тіла, від чого останній впав на коліна.
Після нанесення ударів ОСОБА_5 здійснив один одиночний постріл з вогнепальної автоматичної зброї в область голови ОСОБА_7 , що є порушенням статті 32 Конвенції.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 373 від 16.04.2022 року смерть ОСОБА_7 настала від вогнепального сліпого поранення голови з переломом кісток основи черепа та ушкодження головного мозку.
Вищевказане свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_7 .
Крім того, 18.03.2022 року, в обідній час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, військовослужбовець ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_2 , разом з іншим невстановленим досудовим розслідуванням військовослужбовцем збройних сил Російської Федерації зайшли на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, де знаходився ОСОБА_8 , та, погрожуючи останньому застосуванням вогнепальної автоматичної зброї, незаконно заволодів ключами від автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21150», сірого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 на праві приватної власності.
Після чого підійшов до вищевказаного автомобіля, відчинив дверцята ключем від автомобіля та замка запалювання, сів за кермо та, продовжуючи свій злочинний намір, скориставшись ключем від замка запалювання, привів у дію двигун та рушив за кермом автомобіля, тобто вчинив незаконне, довільне привласнення майна (пограбування цивільного населення), що не викликане військовою необхідністю, після чого на вказаному автомобілі залишив територію домоволодіння, яким користувався для власних потреб, а не у військових цілях, тобто заволодіння яким відбулося виключно з корисливою метою, що є порушенням статті 33 Конвенції.
В подальшому, 13.03.2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 разом з іншими не встановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у селі Андріївка Бучанського району Київської області, усвідомлюючи, що між російською федерацією та Україною триває міжнародний збройний конфлікт, самовільно увійшов на територію приватного домоволодіння АДРЕСА_3 , що перебуває у користуванні цивільної особи ОСОБА_9 , після чого проникли всередину будинку проти волі власника, де протиправно заволоділи наступними речами, які не викликані військовою необхідністю: генератором Honda ES4500, орденом «За мужність ІІІ ступеня» № 215283 (орденська книжка серії АТ085946), орден «Вітчизняної війни ІІ ступеня» № 3882551 (орденська книжка серії № 893051), відзнака «За доблесть і відвагу в Другій», почесну відзнаку «Всеукраїнського союзу» від 09.05.2011 № 5, пам`ятний знак «65 років перемоги», пам`ятна відзнака ВГО «Об`єднання ветеранів розвідки України» від 06.10.2012 №19, відзнака Міністерства оборони України «Знак пошани» № 2411 (посвідчення до відзнаки № 069987), пам`ятну медаль «70 років перемоги вічна слава героям 1941 - 1945» від 07.05.2015 № 70, заохочувальна відзнака Головного управління розвідки Міністерства оборони України «За мужність при виконанні спецзавдань» від 25.04.2006 № 063, пам`ятна відзнака Головного управління розвідки Міністерства оборони України «25 років воєнній розвідці України» від 15.09.2017 № 262, пам`ятна відзнака Головного управління розвідки Міністерства оборони України «20 років воєнній розвідці України» від 2012 року №б/н, заохочувальна відзнака Головного управління розвідки Міністерства оборони України «Почесна відзнака» від 26.10.2004 №0152, що належать останньому, тобто вчинив пограбування цивільного населення, що є порушенням статті 33 Конвенції.
Після чого, ОСОБА_5 разом з іншим військовослужбовцем ЗС РФ перемістив вказані речі до автомобіля марки «Mitsubishi» та на вказаному автомобілі залишив територію домоволодіння АДРЕСА_3 .
При цьому, ОСОБА_5 та інші невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці ЗС РФ усвідомлювали, що дані речі генератор на нагороди (медалі) не можуть бути використані у військових цілях, а заволодіння ними відбулося виключно з корисливою метою.
Таким чином, під час проведення досудового слідства, органом досудового розслідування встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 438 КК України.
10.06.2022 року складено, але не вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 438 КК України, тобто у порушенні законів та звичаїв війни, тобто у жорстокому поводженні з цивільним населенням, поєднаному з умисним вбивством, що є порушенням статей 31 та 32 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 року, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12.08.1949 року про захист жертв війни» від 03.07.1954 року, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, та порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема, забороною пограбування цивільного населення відповідно до ч.2 ст. 33 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 року, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12.08.1949 року про захист жертв війни» від 03.07.1954 року, у зв`язку із перебуванням його на території держави-агресора.
17.06.2022 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч.ч. 1, 23 ст. 438 КК України, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик на допит в якості підозрюваного на 19.06.2022 року, 20.06.2022 року та 21.06.2022 року шляхом опублікування у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, зокрема, в офіційній газеті органів державної виконавчої влади України, «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Однак ОСОБА_5 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.
Згідно з повідомленням ДЗІСД НП України ОСОБА_5 у складі збройних сил російської федерації, які окупували с. Андріївка Київської області, виїхав з території України на територію Російської Федерації, де й знаходиться до теперішнього часу.
Під час проведення досудового розслідування встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не вдалося.
23.06.2022 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, копії яких надаються суду, а саме: показаннями потерпілих, свідків, протоколами впізнання за фотознімками з потерпілими та свідками, висновоком СМЕ, протоколами оглядів, протоколом слідчого експерименту.
Слідчий в клопотанні посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших невстановлених співучасників злочину у даному кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою.
Враховуючи викладене та те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виконання завдання кримінального провадження, а саме забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

У судове засідання, призначене на 29.07.2022 року, ні прокурор, ні підозрюваний не з`явилися, відомості щодо причин неявки до суду не надали.

Дослідивши матеріали, на які посилається слідчий, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

При розгляді клопотання встановлено, що СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000298, внесеному до ЄРДР 14.04.2022 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України, та ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 438 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Київською обласною прокуратурою.
З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.ч. 1, 2ст. 438 КК України, про що його повідомлено 17.06.2022 року у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень про підозру. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
Підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, що підтверджується наданими слідчому судді матеріалами, доданими до клопотання, зокрема повідомленням ДЗІСД НП України.

23.06.2022 року постановою прокурора групи прокурорів прокурора Києво-Святошинської прокуратури підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено у розшук, досудове розслідування по даному кримінальному провадженні - зупинено. Слідчим 1 відділу СУ СБ України у м. Києві та Київській області 26.07.2022 року було прийнято постанову про відновлення досудового розслідування.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року задоволено клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, призначеного на 29.07.2022 року о 15 год. 00 хв. в приміщенні Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. М. Кривоноса, 25 каб. 14. Однак прокурор у в судове засідання не з`явився, відомості щодо причин неявки до суду не надав. Підозрюваний до суду не доставлений.

Відповідно до вимог ст. 187 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється слідчим суддею за участю підозрюваного.

Разом з тим, враховуючи вказані вище обставини, за відсутності встановлених причин неявки підозрюваного, невиконання н6а даний час ухвали про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також доказів підтвердження того, що підозрюваному вручено клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, що його обґрунтовують, слідчий суддя вважає, що правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

За таких обставин, враховуючи строки розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, передбачені ст. 186 КПК України, неявку в судове засідання прокурора, що свідчить про не підтримання клопотання, та неявку підозрюваного, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 183, 186-187, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого 1 слідчого відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в місті Києві та Київській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000298 від 14 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 438 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 03 серпня 2022 року.

Слідчий суддя: