ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 0000413 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, Золотонішського району, с. Хвильово-Сорочин, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, громадянина України, українця, раніше судимого 14.02.2002 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із застосуванням іспитового строку на 1 рік; 31.05.2002 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 10.10.2006 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, звільнений 03.02.2017 у зв`язку із відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

24.07.2022, в обідню пору ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, котрий введений Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. та продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022р. строком на 30 діб. Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022, який затверджено Законом України № 2112 - IХ від 21.04.2022 «Про затверджено строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб. Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022, який затверджено Законом України № 2263- IХ від 22.05.2022р. «Про затверджено строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб, повторно, таємно викрав з жіночої сумки, яка знаходилась на столі в спальній кімнаті зазначеного вище будинку, грошові кошти в сумі 19 000 грн, які належать ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та обставини викладені у обвинувальному акті визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому злочині, просив суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, є доведеною та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, котрі обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі і тяжких, судимість за які не знята та не погашена, після реального відбуття покарання у виді позбавлення волі знову вчинив умисний тяжкий злочин, що підтверджує відсутність позитивних змін в його особистості після призначення покарання й неготовність, небажання до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, стійку направленість на вчинення кримінальних правопорушень, підвищену суспільну небезпеку, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді позбавлення волі.

При визначенні виду покарання, суд враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобіганню вчинення ним та іншими особами нових злочинів і на думку суду саме покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

Суд також бере до уваги, що попередніми вироками ОСОБА_4 уже призначались покарання у виді позбавлення волі, однак після відбуття цього покарання він і надалі вчинив кримінальне правопорушення, що дає суду достатньо підстав вважати, що застосування ст. 69 КК України і призначення більш м`якого покарання ніж позбавлення волі, або призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 185 КК України, не досягне мети покарання - виправлення ОСОБА_4 та не буде запобігати вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

Покарання у виді позбавлення волі відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

При обрані виду покарання та визначенні строку покарання суд враховує обставини, котрі пом`якшують покарання, а також обставини, які обтяжують покарання.

Оскільки не встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення та врахувавши особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів, судимість за які не знята та не погашена, а тому суд не вбачає правових підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а також звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Крім того, думка потерпілого про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного із позбавленням волі береться судом до уваги, однак вона не є безумовною підставою для того, щоб суд не позбавляв обвинуваченого волі та не ізольовував його від суспільства.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1