Справа №295/6445/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Забара Андрушівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0001299 від 12.07.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2022 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебував у приміщенні магазину «Сільпо №80» ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», що за адресою: м. Житомир, площа Житній ринок, 1, в результаті чого в нього виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна із вищевказаного магазину. Реалізуючи свій злочинний умисел, в період запровадженого в Україні воєнного стану, пересвідчившись у сприятливій обстановці, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії залишаються непоміченими, взяв у руки пляшку коньяку торгової марки «HENNESSY VSOP 40%», ємкістю 0,35 л, артикул 9588, вартістю 1099 гривень без ПДВ та, сховавши вищевказане майно до сумки, направився до виходу з приміщення магазину «Сільпо №80» ТОВ «СІЛЬПО-ФУД». В подальшому з метою доведення злочинного умислу до кінця ОСОБА_5 минув касову лінію, не розрахувавшись за викрадений товар, таким чином виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були виявлені та припинені охоронцем зазначеного магазину.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та наявністю ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного в цьому ж кримінальному провадженні й вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з наведених у ньому підстав, а також пояснили, що на розгляді в суді знаходяться інші три кримінальні провадження відносно ОСОБА_5 , в яких він не з`являється до суду, що підтверджує наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснивши, що ризики є мінімальними та він проживає без реєстрації в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 зі своїм братом, який хворіє епілепсією, а за місцем реєстрації житло не придатне для проживання.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
За положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Органом досудового розслідування 12.07.2022 року близько 17 год. фактично ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 13.07.2022 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 12.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду предметів від 13.07.2022 року; протоколом огляду предметів від 13.07.2022 року.

Згідно приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Окрім того, варто зауважити, що існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, що характеризує його як особу, схильну до вчинення такого виду кримінальних правопорушень, не працює та не має постійного джерела доходів.
Враховуючи викладене, та оскільки слідчим і прокурором не доведено, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби за місцем його проживання та покладенням на нього визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків для забезпечення його належної процесуальної поведінки, що є достатнім для запобігання зазначеним ризикам.
Поряд із тим, необхідно звернути увагу на те, що неявка обвинуваченого на розгляд інших кримінальних проваджень у суді не може підтверджувати наявності ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду в даному кримінальному провадженні, так як існування такого ризику оцінюється в кожному кримінальному провадженні окремо та в разі неявки обвинуваченого в судове засідання суд вправі вирішити питання щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або будь-якого іншого запобіжного заходу за відповідним клопотанням прокурора.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 22 години по 06 годину до 09 вересня 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та для контролю до Житомирської окружної прокуратури.

Строк дії ухвали - до 09 вересня 2022 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 16-45 год. 18.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1