ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/5416/22

Номер провадження 1-кп/495/716/2022

19 серпня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000395 від 01 квітня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Козацьке Білгород-Дністровського району Одеської області українця, громадянина України , раніше не судимого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дитей з середнью освітою, не працюючого ,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України-

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 190 КК України, при наступних обставинах:

Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні запровадили воєнний стан з 05:30 години 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб. На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. 21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, до 25 травня 2022 року.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року).

У березні 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування становити не надалось можливим , обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи, що на території України введено воєнний стан, скориставшись положенням у країні, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: переслідуючи єдину злочину мету, направлену на незаконне заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії, розуміючи їх протиправність та наслідки, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, розмістив у месенджері «Telegram» на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » контактні номера телефонів НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , та оголошення про пасажирські перевезення.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, 11.03.2022 у телефонній розмові, викликавши довіру та скориставшись нею, шляхом обману, повідомив потерпілій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що з метою забезпечення обвинуваченим ОСОБА_3 евакуації з м. Дніпро та бронювання місця в автобусі, їй необхідно сплатити передплату у сумі 1000 гривень.

Далі,потерпіла ОСОБА_5 , не маючи сумніву, що зазначена інформація може бути недостовірною, будучи введеною в оману, погодилась на зазначені умови та 11.03.2022 о 19:37 годині зі своєї банківської картки НОМЕР_3 здійснила переказ грошових коштів у сумі 1000 гривень на картку НОМЕР_4 отримувач обвинувачений ОСОБА_3 та очікувала зворотній зв`язок.

Заволодівши грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 зник зі зв`язку, не виконавши заздалегідь неправдиві для останнього домовленості, та таким чином, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 , на загальну суму 1000 гривень, розпорядившись в подальшому ними на власний розсуд.

Після чого обвинувачений ОСОБА_3 , висновків для себе не зробив, розуміючи, що на території України введено воєнний стан, скориставшись положенням у країні, переслідуючи єдину злочину мету, направлену на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розмістив у соціальні мережі «Instagram» на аккаунті волонтерської групи, оголошення із зазначенням номеру телефону для звернення НОМЕР_5 , де розмістив недостовірну інформацію, щодо перевезень осіб 22-24 березня з міст Херсон, Мелітополь, Бердянськ, Маріуполь.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, 21.03.2022 у телефонній розмові, викликавши довіру та скориставшись нею, шляхом обману, повідомив потерпілій ОСОБА_6 про те, що з метою забезпечення обвинуваченим ОСОБА_3 евакуації з м. Маріуполь та бронювання місця в автобусі, для ОСОБА_7 , необхідно сплатити передплату у сумі 2000 гривень.

Далі, потеріпла ОСОБА_8 не маючи сумніву, що зазначена інформація може бути недостовірною, будучи введною в оману, погодилась на зазначені умови та 21.03.2022 о 18:56 годині зі своєї банківської картки НОМЕР_6 здійснила переказ грошових коштів у сумі 2000 гривень на банківську картку НОМЕР_7 АТ «Тоскомбанк», отримувач обвинвачений ОСОБА_3 та очікувала зворотній зв`язок.

Заволодівши грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 зник зі зв`язку, не виконавши заздалегідь неправдиві для останньої домовленості, та таким чином, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 , на загальну суму 2000 гривень, розпорядившись в подальшому ними на власний розсуд.

Після чого обвинувачений ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, скориставшись положенням у країні, переслідуючи єдину злочину мету, направлену на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розмістив у месенджері «Telegram» на сторінці під назвою «Перевозчики-Попутчики», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , користувач « ОСОБА_9 » м.т. НОМЕР_8 , оголошення про допомогу при переправленні через кордон осіб призовного віку.

В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел у телефонній розмові, викликавши довіру та скориставшись нею, шляхом обману, повідомив потерпілого ОСОБА_10 , про те, що з метою забезпечення обвинуваченим ОСОБА_3 , подальшого переведення через державний кордон, необхідно сплатити передплату у сумі 500 гривень.

Далі потерпілий ОСОБА_10 , не маючи сумніву, що зазначена інформація може бути недостовірною, будучи введеним в оману, погодився на зазначені умови та 28.03.2022 о 10:38 годині зі своєї банківської картки здійснив переказ грошових коштів у сумі 500 гривень на банківську картку НОМЕР_4 АТ «Приват Банк», отримувач обвинувачений ОСОБА_3 .

Заволодівши грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 ,обвинувачений ОСОБА_3 зник зі зв`язку, не виконавши заздалегідь неправдиві для останнього домовленості, та таким чином, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 , на загальну суму 500 гривень, розпорядившись в подальшому ними на власний розсуд.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно він,достовірно знаючи що в країні запроваджено воєнний стан та цивільні особи потребують евакуації з місць проведення бойових дій, вирішив скористатися цими обставинами з метою заволодіння грошовими коштами осіб,які мали намір виїхати в певному напрямку. Для цього він в мережі Інстаграм на акаунті волонтерської групи розмістив оголошення із зазначенням номеру телефону який належить йому та розмістив недостовірну інформацію про перевезення осіб з міст Херсон, Мелітополь,Бердянськ,Маріуполь та пропонував громадянам сплатити предоплату за бронювання місць в автобусі, але фактично він такі перевезення здійснювати не мав намурі і після перерахування грошових коштів зникав із зв*язку з потерпілими. Таким чином він заволодів грошовими коштами 3-х потерпілих , а саме: потерпілій ОСОБА_5 - 1000 гриень, потепілій ОСОБА_6 - 2000 гривень, а потерпілого Великоднього -500 гривень. У скоєнному щиро розкаявся,просить врахувати що заподіяну потерпілим шкоду він відшкодував у подвійному розмірі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочини. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 ,у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 190 КК України тобто як заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки (шахрайство). .

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченого, який займається суспільно-корисною працею, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей , його вік та стан здоров`я , те що він раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення,яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його каяття у скоєному.

Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає у відповідності до ст. 66 КК України щире каяття та подвійне відшкодування потерпілим заподіяної майнової шкоди.

Обставиною,яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , є не судимою особою, має постійне місце мешкання, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді умовного засудження до позбавлення волі із встановленням йому іспитового строку.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений, судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі- банківську картку для виплат № НОМЕР_9 03/26 зеленого кольору, банківську картку Monobank Universal Bank world № НОМЕР_10 (чорного кольору),банківську картку Приват Банк " Універсальна " № НОМЕР_4 золотого кольору,які запаковані до спецпакету SUD2009171, мобільний телефон марки IPHONE mini MGDYZX/ A IMEI : НОМЕР_11 білого кольору у чорному чохлі,який вилучено та запаковано до спецпакету SUD2009187, мобільний телефон марки IPHONE 6 S MKQAZLL /А IMEI: НОМЕР_12 сірого кольору,який вилучено та запаковано до спецпакету SUD2009174, блокнот чорного кольору,який вилучено та запаковано до спецпакету SUD200973 які згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 27 квітня 2022 року визнані речовими доказами та здани на зберігання в камеру зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області на які накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від28 квітня 2022 року- слід повернути обвинуваченому ОСОБА_3 знявши арешт з вказаного майна.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 на стадіїї досудового розслідування не обиралася та суд вважає за недоцільне ії обирати до набуття вироком законной чинності .

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку .

Речові докази по справі- банківську картку для виплат № НОМЕР_9 03/26 зеленого кольору, банківську картку Monobank Universal Bank world № НОМЕР_10 (чорного кольору),банківську картку Приват Банк " Універсальна " № НОМЕР_4 золотого кольору,які запаковані до спецпакету SUD2009171, мобільний телефон марки IPHONE mini MGDYZX/ A IMEI : НОМЕР_11 білого кольору у чорному чохлі,який вилучено та запаковано до спецпакетуSUD2009187, мобільний телефон марки IPHONE 6 S MKQAZLL /А IMEI: НОМЕР_12 сірого кольору,який вилучено та запаковано до спецпакету SUD2009174,блокнот чорного кольору,який вилучено та запаковано до спецпакету SUD200973 які згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 27 квітня 2022 року визнані речовими доказами та здани на зберігання в камеру зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області на які накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 квітня 2022 року- повернути засудженому ОСОБА_3 знявши арешт з вказаного майна.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1