Справа № 461/2544/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/476/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року у місті Львові.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 31 травня 2022 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 31.05.2022 року задоволено спільне подання начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» та голови спостережної комісії Галицької РА Львівської міської ради та замінено засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання, призначеного вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.04.2019 року, на 240 годин громадських робіт.
Прокурор ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні спільного подання начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» та голови спостережної комісії Галицької РА Львівської міської ради про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким покранням.
На підтримання своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що відсутні належні та допустимі дані про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, оскільки останній раніше двічі судимий за тяжкі злочини та двічі був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, має значний термін невідбутої частини покарання, а саме два роки п`ять місяців двадцять дев`ять днів, що необґрунтовано було замінено на 240 годин громадських робіт, що відповідає лише 30 дням позбавлення волі.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтримала подану апеляційну скаргу та навела аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі, натомість захисник та засуджений заперечили вимоги поданої апеляційної скарги, вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, засудженого та його захисника, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш мяким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, став на шлях виправлення.
Згідно з п.2 ч.4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
З матеріалів провадження вбачається, що вироком Турківського районного суду Львівської області від 29.03.2016 року призначено ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно вироку Старосамбірського районного суду Львівської області від 30.03.2016 року призначено ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15-ч.3 ст.185, ст.70 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
Крім цього, вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.04.2019 призначено ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.286, ст.71 КК України у виді п`яти років один місяць позбавлення волі. ОСОБА_7 востаннє засуджений за нетяжкий злочин вчинений з необережністю.
Початок строку відбування покарання 29.10.2019 року, кінець строку 29.11.2024 року.
За період відбування покарання ОСОБА_7 характеризується позитивно, порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не має. За добру поведінку та сумлінне ставлення до праці заохочувався адміністрацією установи. Виконує всі законні вимоги персоналу установи, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Дбайливо ставиться до майна установи. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. На заходи виховного характеру реагує правильно.
На переконання суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_7 востаннє засуджений за нетяжкий злочин вчинений з необережності, при цьому обґрунтовано взято до уваги клопотання ФОП « ОСОБА_10 » майбутнє працевлаштування засудженого ОСОБА_7 , зазначене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення та бажає своєю поведінкою довести своє виправлення.
Також суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими покликання прокурора в апеляційній скарзі про те, що засудженому ОСОБА_7 необґрунтовано було замінено на 240 годин громадських робіт, що відповідає лише 30 дням позбавлення волі, при невідбутому терміні покарання два роки п`ять місяців двадцять дев`ять днів, оскільки судом першої інстанції дотримано вимоги ст.82 КК України в частині того, що більш м`яке покарання визначено в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, та відповідно до ст.56 КК України максимальний строк громадських робіт становить 240 годин.
Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою та не вбачає законних підстав для їхнього задоволення, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити в законній силі, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 31 травня 2022 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :
Судді :