Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1476/22
Провадження № 1-кп/758/905/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 758/1476/22, внесене 18 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002502, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, з повною середньою освітою, утриманців не маючого, не інваліда, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:
-01.10.2021 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн;
-02.11.2021 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

де сторонами виступають, з боку:
обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ;
захисту: обвинувачений ОСОБА_5 ,

представник потерпілої особи ТОВ «НЬЮ МАРКЕТ ЛТД» ОСОБА_6 ,

за участю обвинуваченого та прокурора, -

В С Т А Н О В И В :

17 грудня 2021 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у приміщенні ломбарду «Скарбниця», що за адресою: м. Київ, пр. Свободи, 15/1, побачив на вітрині мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 10S 6/128Gb». В цей час, в останнього виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння вказаним чужим майном шляхом обману.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, ОСОБА_5 , звернувся до консультанта ломбарду «Скарбниця» ОСОБА_6 та попросив у останнього подивитися мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 10S 6/128Gb», IMEI НОМЕР_2 . ОСОБА_7 , не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 , передав останньому мобільний телефон, вартістю 6700 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , в свою чергу, отримавши від ОСОБА_6 , мобільний телефон, під приводом його огляду та перевірки, замінив мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 10S 6/128Gb», на свій не працюючий мобільний телефон, який повернув ОСОБА_6 , тим самим ввів в оману останнього, з метою заволодіння чужим майном.
Після чого, ОСОБА_5 вийшов з приміщення ломбарду та заволодівши майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ТОВ «НЬЮ МАРКЕТ ЛТД», матеріальну шкоду на загальну суму 6700 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченню визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і надав показання аналогічні наведеним в тексті обвинувального акту. Пояснив, що кримінальне правопорушення вчинив внаслідок того, що потребував грошових коштів, а отриманий внаслідок шахрайських дій телефон продав за 2000,00 грн. які витратив на свої потреби.
Представник потерпілої особи ТОВ «НЬЮ МАРКЕТ ЛТД» ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без його участі.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють обставини кримінального провадження і судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції останнього, з огляду на позицію представника потерпілої особи, висловлену в його заяві, за згодою учасників процесу, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанови про визнання речовими доказами, матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному та касаційному порядках.
При цьому розгляд кримінального провадження проводився стосовно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України.
В судових дебатах прокурор просив суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі та приєднати до даного покарання невідбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Києва покарання у вигляді громадських робіт, шляхом перерахування його за правилами статті 72 КК України.
Обвинувачений в судових дебатах просив суд не позбавляти його волі та призначити покарання у вигляді обмеження волі.
При визначенні міри покарання суд враховує приписи ч.2 ст.50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.
Суд, визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого, вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином; особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та має судимість, за якою покарання не відбуто, його вік, те, що він є неодруженим, тривалий час не працює; не має на утриманні осіб; наявність у нього соціальних зв`язків; хронічними захворюваннями не страждає; під наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває; згідно з наданою характеристикою стороною обвинувачення за місцем проживання характеризується посередньо; пом`якшуючими вину обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення під час судового провадження; обтяжуючої вину обставини судом не встановлено; - відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, визнає за можливе досягти мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та дійшов висновку про необхідність призначення йому з огляду на все це у своїй сукупності покарання обмеження волі (з урахуванням вимог ст.61 КК України), адже таке буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діяння, в мінімальних межах даної санкції ч.2 ст.190 КК України з його розміром, наближеним до мінімального, за якою кваліфіковано його дії обмеження волі на строк 1 один рік. З урахуванням того, що засуджений після постановлення вироку Шевченківським районним судом м.Києва від 02 листопада 2021 року і до повного відбуття покарання вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, суд вважає необхідним до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком громадські роботи на строк 80 годин, що в перерахунку з дотриманням правил п.4 ч.1 ст.72 КК України (одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт) становить 10 днів обмеження волі (80 годин : 8 годин), та положень ч.4 ст.71 КК України, де остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно визначивши покарання обмеження волі на строк один рік десять днів.
Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, чи застосування ст.75 КК України, враховуючи перелічені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, його ставлення до вчиненного, суд не знаходить.
Так, описані вище дані про особу обвинуваченого, який має судимість, визнання ним вини, щире каяття і сприяння розкриттю данного кримінального правопорушення в суді дають лише підстави для призначення покарання у вигляді обмеження волі у межах, наближених до мінімального, передбачених санкцією відповідної статті, а не застосування ст.69 КК України.
Отже суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його тримання в умовах ізоляції.
Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому на стадії досудового розслідування та судового слідства не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України ОСОБА_8 до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 02 листопада 2021 року громадські роботи на строк 80 годин з урахуванням правил п.4 ч.1 ст.72 КК України обмеження волі на строк десять днів та остаточно ОСОБА_8 призначити покарання обмеження волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання.
Речові докази по справі:
-Мобільний телефон марки «ЛЕНОВО» в неробочому стані, який знаходиться на зберіганні в камері схову Подільського УП ГУНП у м.Києві повернути за належністю ОСОБА_5
-СD-диск із записом події 17.12.2021 року залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.
За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_9