Номер провадження: 11-сс/813/1362/22
Справа № 497/1823/22 1-кс/497/750/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.10.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 20 вересня 2022 року за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

З матеріалів, які надійшли до апеляційного суду вбачається, що слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000456, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.
20.09.2022р. слідчий слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 звернувся із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за кваліфікуючими ознаками - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом вчинене в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керування транспортним засобом строком від 5 до 10 років, а тому розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчинені цього кримінального правопорушення, останній може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а також те, що на теперішній час у кримінальному провадженні допитано не всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та перебуваючи на свободі підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих і свідків з метою зміни або відмови від дачі останніми свідчень, або іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.3 ч. 1 цієї статті. З урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 , та тяжкості покарання яке йому загрожує, є необхідність застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо.
Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду м. Одеси від 20.09.2022р. задоволено клопотання слідчого та обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17.11.2022р.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник послався на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не наведено обґрунтування та посилання на докази, якими прокурор обґрунтовує неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Ризик того, що підозрюваний може переховуватися від суду спростовується тим, що він ніколи не вчиняв спроб переховуватись, має міцні соціальні зв`язки, місце роботи, на утриманні трьох дітей, дружину, батьків, раніше не судимий та добре характеризується. Тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винним у скоєнні цього кримінального правопорушення, також не може бути підставою вважати, що він може переховуватися від суду, оскільки цьому ризику можна запобігти шляхом застосування до нього особистого зобов`язання з носінням засобу електронного контролю чи без такого. Також стороною обвинувачення не доведені ризики можливого впливу підозрюваним на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Підозрюваний ніколи не порушував умови запобіжних заходів та маючи юридичну освіту розуміє наслідки, які можуть загрожувати у разі порушення ним цих заходів. Крім того, ОСОБА_7 відшкодував завдану шкоду одному з потерпілих. Також просить вирішити питання застосування альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, що надасть потерпілим додаткових гарантій на відшкодування завданої шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та ухвалу слідчого судді залишити без змін, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів, крім норм Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінального процесуального законодавства керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу э забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання виникнення ризиків, передбачених частиною першою цієї статті.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, які надійшли до суду апеляційної інстанції, Болградським РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000456 від 19.09.2022р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України,.

19.09.2022р. об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

Вирішуючи питання доцільності обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд врахував наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178, 183 КПК України, дійшов висновку, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 19.09.2022р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом вчинене в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого, за яке передбачено призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком від 5 до 10 років.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.ст.178, 331 КПК України, які регламентують обрання запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та належно дослідженими слідчим суддею доказами, які свідчать про його можливу причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим, ризикам передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема слідчим суддею вірно встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права керування транспортним засобом, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину, може спонукати його до переховування від органу судового розслідування і суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється.
Також наявні ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, з метою зміни або відмови від дачі останніми свідчень.

Крім того, на теперішній час органом досудового розслідування не повністю зібрані необхідні і достатні докази, не проведені експертизи, не всі свідки допитані, а тому є підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на свободі може перешкоджати здійсненню досудового розслідування або іншим чином.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про застосування строку тримання під вартою щодо пдозрюваного ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду не встановлено, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги адвоката, колегія суддів не знаходить.

Враховуючи вище зазначене, колегії суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про неможливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такий вид запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ч.1 ст.177 КПК України, та на даний час не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії» § 145, «Гарицьки проти Польщі» § 47, «Храїді проти Німеччини» § 40, «Ілійков проти Болгарії» §§ 80-81).
Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Враховуючи те, що на теперішній час органом досудового розслідування не всі свідки допитані, не проведені експертизи, не зібрані усі необхідні і достатні докази, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за що може загрожувати призначення реального покарання у виді позбавлення волі у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, особу підозрюваного, наявність ризиків того, що підозрюваний, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може перешкоджати здійсненню досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих і свідків, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що судове рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Будь яких інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою, матеріали провадження, які надійшли до апеляційного суду, не містять та в судовому засіданні судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи обсяг кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 у сукупності із тяжкістю можливого покарання, дані про його особу, наявність ознак справжнього суспільного інтересу, а також те, що на теперішній час наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на думку апеляційного суду, дають достатні підстави вважати, що застосування саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим.
В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції не було встановлено обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також в ході розгляду справи в апеляційному суді, стороною захисту не наведено обставин, які могли бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Враховуючи вище зазначене, судом апеляційної інстанції не встановлено істотних порушень положень КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , які б були підставою для скасування оскарженої ухвали та зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Отже, висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 177, 178, 183, 194, 404, 405, 407,419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 20 вересня 2022 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 20 вересня 2022 року, якою обрано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 17.11.2022р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 19 жовтня 2022р.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4