ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/185/22 Справа № 705/2186/22 Категорія: ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:
11 червня 2022 року начальник відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим начальником Маньківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що 08.06.2022 близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля ставка «Сільський», що в с. Добра Уманського району Черкаської області по вул. Захисників Вітчизни, діючи умисно та цілеспрямовано, в ході спровокованого ним конфлікту із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, нецензурно виражався у бік останніх та здійснив в ході цього один постріл у повітря із предмету, зовні схожого на пістолет, а також в подальшому з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 намагався нанести йому один удар лівою рукою у обличчя, при чому здійснив один постріл у землю із того ж предмету, зовні схожого на пістолет, після чого, продовжуючи свої умисні протиправні хуліганські дії, здійснив один прицільний постріл по лівій передній фарі автомобіля «NISSAN Almera Classic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , пошкодивши тим самим даний автомобіль, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

09 червня 2022 року ОСОБА_7 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 10 червня 2022 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою обґрунтовувано тим, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2022 року клопотання задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, строк якого відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 09 червня 2022 року.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 07 серпня 2022 року (включно).

Визначено ОСОБА_7 розмір застави п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 124050 гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покладено на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкуватись із свідками, потерпілими та іншими учасниками по вказаному кримінальному провадженню.

Ухвала обґрунтована тим, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , вчинене в період іспитового строку за вироком суду від 18 червня 2019 року, з урахуванням конкретних обставин справи, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, слідчий суддя вважав наявним існування стосовно ОСОБА_7 ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, які полягають у можливості переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також у можливості вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, на думку слідчого судді, існує вірогідність впливу підозрюваного на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, зміни показань яких на свою користь може прагнути останній під час подальшого досудового розслідування і судового розгляду, та відомості про яких стали відомі підозрюваному після ознайомлення з матеріалами клопотання.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що тримання під вартою підозрюваного є виправданим.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання АДРЕСА_2 .

В апеляційній скарзі вказує, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати цілодобовий домашній арешт, не порушуючи норми КПК України.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний ОСОБА_7 одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, є учасником АТО, військовослужбовцем та захищає незалежність і суверенітет України.

Також вказує, що жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному ОСОБА_7 не має сенсу переховуватися від органів слідства так як враховуючи його попередні судимості розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі.

На думку апелянта, підозрюваному немає сенсу впливати на потерпілих та свідків, оскільки вони вже надали показання органам досудового розслідування.

Крім того, прокурор не надав жодного доказу, який би довів незаконний вплив на потерпілих та свідка.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_7 вину визнає, щиро кається у скоєному, на його утриманні перебуває дружина та троє малолітніх дітей, жоден ризик, передбачений у статті 177 КК України не доведений, а тому вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вважає обраний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтям 177, 178, 183 КПК України.

Застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначаючи заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання начальника ВРЗСПЖЗО СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 і прийшов до правильного переконання, що у даному кримінальному провадженні наявні достатні підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На думку колегії суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вірно застосував до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризиків, зазначених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Слідчим суддею правильно враховано, що ОСОБА_7 , будучи неодноразово засудженим, зокрема вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 18 червня 2019 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 342 КК України, із застосуванням ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, у період іспитового строку знову підозрюється у скоєнні злочину, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та вказує на схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Твердження захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний ОСОБА_7 одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, є учасником бойових дій, військовослужбовцем та захищає незалежність і суверенітет України, не спростовує правильності висновків слідчого судді щодо наявності вказаних ризиків, що є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_8 щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягають.

Доводи апелянта щодо недоведення слідчим та прокурором наявності та обґрунтованості ризиків, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до обґрунтованого висновку, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування у даному кримінальному провадженні, є тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інші доводи, на які посилався в апеляційній скарзі адвокат були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а тому підстав для його скасування немає.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись статтями 183, 193, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді