УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/423/22
Провадження № 1-кс/486/80/2022

04 травня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: дізнавача ОСОБА_3
розглянувши клопотання т.в.о. начальника СД Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному 02.05.2022 року до ЄРДР, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
03.05.2022 року до суду надійшло клопотання т.в.о. начальника СД Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному 02.05.2022 року до ЄРДР, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що 02.05.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за № 0000051, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 01.05.2022 року до чергової частини ВП 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт інспектора СРПП ВП № 3 Вознесенського РУП ОСОБА_5 про те, що під час несення служби 01.05.2022 року нарядом СРПП було зупинено автомобіль «Mercedes-Benz ML-320» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 який керує транспортним засобом із свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 , яке має явні ознаки підробки, а саме не має галогенної контурної карти України.
01.05.2022 року проведено огляд місця події, в ході якого виявлено наступне майно: автомобіль «Mercedes-Benz ML-320» д/н НОМЕР_1 номер шасі № НОМЕР_3 , який вилучено та поміщено на спецмайданчик відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області; брелок з двома ключами до автомобілю марки «Mercedes-Benz ML-320» д/н НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «Mercedes-Benz ML-320» д/н НОМЕР_1 номер шасі № НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_7 , яке опечатано до сейф- пакету EXP 0251494 та вилучено до відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.
Відповідно до пояснення ОСОБА_6 автомобіль марки «Mercedes-Benz ML-320» він придбав в 2019 році на іноземних номерах та в 2021 році заплатив людям гроші для подальшого проведення дій по розмитненню транспортного засобу. Так, в 2021 році особа, дані якої в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, передала ОСОБА_6 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на його автомобіль «Mercedes-Benz ML-320» д/н НОМЕР_1 .
Посилаючись на те, що вказані вище предмети, які були опечатані та вилучені до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, мають значення речових доказів, з метою з`ясування всіх обставин кримінального провадження, дізнавач просить накласти арешт на вказане майно.
В судовому засіданні дізнавач підтримала клопотання та просила про його задоволення. Також зазначила, що досудовим слідством власник майна не встановлений.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши дізнавача, слідчий суддя приходить до наступного.
02.05.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за № 0000051, з правовою кваліфікацією правопорушення ч.4 ст. 358 КК України (а.с. 4).
Згідно рапорту інспектора СРПП ВП № 3 Вознесенського РУП ОСОБА_5 від 01.05.2022 року вбачається, що під час несення служби 01.05.2022 року нарядом СРПП було зупинено автомобіль «Mercedes-Benz ML-320» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який керував транспортним засобом із свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 , яке має явні ознаки підробки, а саме не має галогенної контурної карти України (а.с. 5).
Згідно до протоколу огляду місця події від 01.05.2022 року дізнавачем ОСОБА_3 виявлені та вилучені вищезазначені предмети та автомобіль (а.с. 7-14).
Дізнавач посилається на те, що незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Частиною 1 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
З огляду на встановлені законом стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, та враховуючи, що неявка власника майна не перешкоджає розглядові клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду даного клопотання без участі власника майна.
Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно частини 2 вказаної статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надані дізнавачем матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході огляду речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В силу ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
В даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовими доказами), а тому арешт на це майно слідчим суддею накладається обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання т.в.о. начальника СД Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному 02.05.2022 року до ЄРДР, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна, задовольнити.
У кримінальному провадженні № 20000051 від 02.05.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, накласти арешт на вилучене 01.05.2022 року в ході огляду місця події майно:
- автомобіль «Mercedes-Benz ML-320» д/н НОМЕР_1 номер шасі № НОМЕР_3 ;
- брелок з ключами до автомобілю;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «Mercedes-Benz ML-320» д/н НОМЕР_1 номер шасі № НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_7 .
Вилучене майно залишити на зберіганні у відділенні поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, заборонивши відчуження, користування та розпоряджання даним майном.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1