Справа № 195/1109/19
Провадження № 1-кп/0182/452/2022
У Х В А Л А
Іменем України

20.05.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області клопотання заявника ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000194 від 15.05.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виводово Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и в:
1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Від ОСОБА_3 до суду надійшла заява про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки діями обвинуваченого ОСОБА_4 , відносно потерпілого ОСОБА_9 , заявнику було спричинено матеріальну та моральну шкоду.

3.Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні подану заяву підтримав в повному обсязі та зазначив, що внаслідок дій обвинуваченого йому завдано фізичну та моральну шкоду, а саме сильні моральні страждання, оскільки був травмований потерпілий ОСОБА_7 та як фахівець із «золотими руками» не міг ремонтувати автомобіль, який був куплений ОСОБА_3 , він не зміг працювати в таксі, в наслідок чого не було коштів для існування і був вимушений продати вказаний автомобіль. До органів досудового розслідування із заявою про визнання потерпілим не звертався, через дії слідчого, оскільки справа була швидко направлена до суду, а на словах йому було в цьому відмовлено, однак в суді першої інстанції суддею ОСОБА_10 було повідомлено, що він є потерпілим, окрема ухвала не постановлялась з цього приводу.

4.Прокурор ОСОБА_5 при вирішенні заявленого клопотання заперечував проти його задоволення, зазначив, що заявник ОСОБА_3 жодного відношення до даного кримінального провадження не має, завдання моральної чи матеріальної шкоди заявником не доведено.

5.Потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 підтримали заяву ОСОБА_3 .

6.Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заявленого клопотання.

7.Захисник ОСОБА_6 також заперечив проти задоволення заявленого клопотання, оскільки вважає, що ОСОБА_3 не може бути визнаний в якості потерпілого за даним кримінальним провадження, оскільки не був безпосереднім учасником подій та йому не завдано шкоди, жодними судовими рішеннями його потерпілим не визнавалось. Крім того, зауважив, що під час пожежі на СТО постраждав саме автомобіль батька підзахисного.

8.Вислухавши думку учасників судового провадження, суд враховує наступне.

9.Статтею 2 КПК України визначене, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

10.Статтею 55 КПК вказано, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, можуть бути визнані в якості потерпілого близькі родичі, а також потерпілим є особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

11.Разом з тим ч.5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

12.Статтею 337 КПК зазначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею . Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

13.Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» вирішуючи питання про визнання особи потерпілим, суддя або суд має з`ясувати, яку конкретно шкоду заподіяно їй злочином (моральну, фізичну чи майнову), і зазначити це в постанові або

ухвалі.

14.Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 посилається на те, що йому завдано фізичної та моральної шкоди діями обвинуваченого, а саме сильні моральні страждання, через те, що потерпілий ОСОБА_7 не зміг відремонтувати автомобіль належний ОСОБА_3 та як наслідок він не зміг працювати, через що мав матеріальні труднощі і був вимушений продати даний автомобіль.

15.Суд зазначає, що жодна з обов`язкових умов для визнання особи в якості потерпілого під час розгляду заяви ОСОБА_3 свого підтвердження не знайшла.

16.На підставі викладеного суд вважає, що заява ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000194 від 15.05.2019 задоволенню не підлягає.

З огляду на зазначене, керуючись ст.2, 55, 337, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1.У задоволені заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000194 від 15.05.2019 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1