ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1036/22 Справа № 932/3386/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2022 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2022 року в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Звільнено ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме заборонивши залишати вказане житло без дозволу слідчого, прокурора, суду із 19:30 год. до 06:30 год. наступного дня строком до 27 серпня 2022 року.

Покладено на підозрюваного обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та/або слідчого; повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а тому, враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинене може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Разом із тим, визначаючи вид запобіжного заходу, що підлягає застосуванню до цього підозрюваного, слідчий суддя врахував недоведеність інших ризиків і дані про особу останнього, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні матір похилого віку, за якою здійснює постійний нагляд, у зв`язку з чим прийшов до висновку про достатність застосування менш обтяжливого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, одне з яких в силу ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких.
Вважає, що заявлені ризики переховування та незаконного впливу на свідків є доведеними. Вказує, що судом не враховано, що підозрюваний не має легального джерела доходу, не одружений, у зв`язку із чим, перебуваючи на свободі, може продовжувати свою злочинну діяльність. Зазначає, що лише застосування виняткового запобіжного заходу забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави; підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вказали, що ухвала суду є законною та обґрунтованою; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора щодо незаконності ухвали слідчого судді, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є необґрунтованими.
Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СВ №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000476 від 26 червня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.
28 червня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, обґрунтованість яких на даній стадії провадження підтверджується: витягом з ЄРДР; протоколами допитів свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів 19/104-22//17269-БЛ від 27 червня 2022 року, які в своїй сукупності вказують про те, що 26 червня 2022 року о 14год. 33 хв. під час поверхневої перевірки у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет, який останній носив при собі без передбаченого законом дозволу та 9 сліп пакетів з кристалічною речовиною та 1 паперовий згорток з речовиною рослинного походження.
Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується вказаними доказами, а висновки слідчого судді про її доведеність в апеляційному порядку ніким не оспорюються.
Що стосується висновку слідчого судді про наявність щодо підозрюваного ОСОБА_7 ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то його колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки останній небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за нього передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.
Також є правильними висновки слідчого судді про недоведеність інших ризиків, на які посилався слідчий у клопотанні, а також про те, що вагомість встановленого ризику переховування підозрюваного є порівняно невисокою і він може бути усунутий шляхом застосування до ОСОБА_7 менш обтяжливого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на нього відповідних обов`язків.
При цьому колегія суддів враховує, що в рамках кримінального провадження вже отримано результати експертиз виявлених наркотичних речовин та призначено судово- балістичну експертизу, через що ризик знищення, спотворення речових доказів чи впливу на експертів є нівельованим, а також що підозрюваний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, де проживає разом з матір`ю похилого віку, за якою здійснює догляд, а отже обтяжений вагомими соціальними зв`язками.
Також приймається до уваги, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України» висловив правову позицію про те, що для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, і тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою, а також відповідно до положень національного процесуального законодавства до підозрюваного має бути застосований мінімально обтяжливий запобіжний захід, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обраний запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку, колегія суддів вважає такими, що не підтверджуються матеріалами справи, оскільки на час апеляційного розгляду минуло 9 днів з часу обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, і стороною обвинувачення не надані докази порушення ним покладених на нього обов`язків за вказаний період, через що обраний запобіжний захід належить вважати дієвим і достатнім.
Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
На думку суду апеляційної інстанції, наведені прокурором доводи у сукупності не дають достатніх підстав для застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не містять нових відомостей, що мають істотне значення, і в цілому полягають у переоцінці обставин, які були відомі слідчому судді і дістали належну оцінку.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2022 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4