Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3523/22
Провадження №1-кп/523/1151/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000202 від 16.02.2022р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холмське Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, -

Встановив:

15.02.2022 року приблизно о 2:30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в якості пасажира в автомобілі марки «Daewoo Nexia» державний номер НОМЕР_1 , який зупинився біля супермаркету «Копійка», розташованому по вул. Добровольського, буд. 130/5 у м. Одесі, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих мотивів, скориставшись сприятливими умовами, розрахувався з водієм ОСОБА_5 за послуги таксі у сумі 140 гривень сувенірною купюрою у згорнутому стані номіналом 1000 гривень. Потерпілий, будучи впевненим, що надана йому купюра є справжньою, передав останньому решту грошових коштів у сумі 860 гривень, після чого ОСОБА_4 став виходити з транспортного засобу, але в цей момент його протиправні дії були викриті ОСОБА_5 , який розгорнувши купюру, виявив, що вона є сувеніром та став кричати йому вслід, вимагаючи повернути грошові кошти, але не зважаючи на це ОСОБА_4 , ігноруючи вимогу потерпілого зупинитися, залишив місце скоєння злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, таким чином його дії набули відкритого характеру, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 860 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 15.02.2022 року знаходився у с. Свердлово, незважаючи на те, що у нього було з собою 20 гривень та сувенірна купюра номіналом 1000 гривень, намагався у нічний час доїхати додому, викликав таксі, на автомобілі «Део» доїхав до супермаркету «Копійка», розташованому на куті вулиць Добровольського та Паустовського у м. Одесі. Маючи корисливий намір заробити гроші, в якості оплати за проїзд надав водію зігнуту навпіл сувенірну купюру номіналом 1000 гривень. Отримавши від таксиста решту у сумі 860 гривень, став виходити з машини, але в цей момент потерпілий побачив, що купюра не дійсна та став кричати йому вслід, щоб він повернув грошові кошти. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, що викрав чуже майно, залишив місце скоєння злочину.

Причину свого вчинку пояснив дурістю, вину визнає повністю, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій, запевняючи, що у майбутньому більше нічого подібного вчиняти не буде. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 заявлений на суму матеріального збитку 860 гривень та моральної шкоди у сумі 1000 гривень визнає повністю.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідка, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.186 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/ та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, а також мотивацію вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив злочин, має місце проживання, також суд враховує відсутність тяжких наслідків, негативне відношення до скоєного діяння, бажання вести законослухняний спосіб життя, просив вибачення за вчинене, що говорить про усвідомлення своєї провини та каяття.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові докази, а саме сувенірна купюра номіналом 1000 гривнь, яка запакована в спец. пакет за №INP1013463, який переданий на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції за №000761 від 21.02.2022р., який після набрання вироком чинності підлягає знищенню.

Речовий доказ - інформацію з мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Not 9» imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 у вигляді 9 скріншотів, долученої до матеріалів кримінального провадження за №0000202 від 16.02.2022р., суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження за №0000202 від 16.02.2022р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , заявлений в рамках даного кримінального провадження на суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 860 гривень, морального збитку у сумі 1000 гривень, суд вважає за необхідне задовольнити частково за наступних підстав.

За змістом положень ст.128 ч.1, 5 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосуються норми Цивільного процесуального кодексу за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст.129 ч.1 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Так, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , заявлений на суму 860 гривень матеріальної шкоди, на думку суду підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки зазначена сума входить в об`єм пред`явленого обвинувачення та не заперечувалась ОСОБА_4 .

Оцінюючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 , заявлені у розмірі 1000 гривень морального збитку суд вважає за необхідне задовольнити частково у сумі 500 гривень. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги ступінь вини ОСОБА_4 , а також виходить з характеру та обсягу душевних страждань, їх тривалості та значимості для потерпілого.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, з урахуванням санкції ч.1 ст.186 КК України, оцінюючи обставини, характер, ступінь тяжкості, спосіб та мотив вчиненого злочину, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, те, що він має місце проживання, враховуючи його молодий вік, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, поведінку ОСОБА_4 під час судового провадження, з якої вбачається, що він оступився, в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, наявне бажання в подальшому вести законослухняний спосіб життя, що говорить про те, що він став на шлях виправлення, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, приймаючи до уваги думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем проживання засудженого.

Речовий доказ - сувенірну купюру номіналом 1000 гривнь, яка запакована в спец. пакет за №INP1013463, який переданий на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції за №000761 від 21.02.2022р. знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Речовий доказ інформацію з мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Not 9» imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 у вигляді 9 скріншотів, долученої до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу - зберігати в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування за №0000202 від 16.02.2022р.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення на його користь з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 860 гривень та 1000 гривень морального збитку задовольнити частково за підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної шкоди у розмірі 860 гривень, морального збитку у сумі 500 гривень.

Матеріали кримінального провадження за №0000202 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2022 року зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1