У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.07.2022 Справа №607/8231/22

Провадження № 1-кс/607/2564/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 09 квітня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ланівці Лановецького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2022 року старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні №0000060 від 09 квітня 2022 року про продовження строку тримання під вартою на строк 60 діб відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, із визначенням застави в розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000060 від 09 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, однак не раніше 24.02.2022 р. початку збройної агресії Російської Федерації проти України, у ОСОБА_4 , який не мав офіційної роботи та доходів, виник злочинний умисел, спрямований на використання благодійних пожертв, призначених для забезпечення потреб Збройних Сил України з метою одержання прибутку.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 розпочав як фізична особа добровільно здійснювати благодійну діяльність, яка відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», відноситься до добровільної особистої та/або майнової допомоги для досягнення визначених Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара, шляхом публічного збору благодійних пожертв з метою сприяння обороноздатності та мобілізаційній готовності країни, захисту населення у надзвичайних ситуаціях мирного і воєнного стану для забезпечення потреб Збройних Сил України у період введеного з 24.02.2022 р. воєнного стану в Україні відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено воєнний стан в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р., Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 2119-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 р. строком на 30 діб, та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні продовжено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 р. строком на 30 діб.

Для здійснення зазначеної діяльності, ОСОБА_4 на своїй власній сторінці у соціальній мережі «Facebook», де він зареєстрований як « ОСОБА_8 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розмістив повідомлення про організацію ним, як фізичною особою, благодійної діяльності шляхом збору добровільних благодійних пожертв для забезпечення потреб Збройних Сил України в період дії воєнного стану в Україні, з необхідністю перерахування благодійних пожертв на його карткові рахунки, відкриті

в АТ КБ «ПриватБанк», зазначивши на своїй сторінці, з метою формування суспільної довіри до нього, що раніше він перебував директором Благодійної організації БФ «Милосердя заради майбутнього», одними із засновників якої був він та його брат ОСОБА_9 .
З метою забезпечення злочинної діяльності, спрямованої на використання благодійних пожертв з метою отримання прибутку, ОСОБА_4 , залучив свою дружину ОСОБА_10 та свого брата ОСОБА_9 , розподіливши між ними ролі. Відповідно до спільного злочинного плану ОСОБА_10 мала знімати готівку з свого карткового рахунку, на який ОСОБА_4 перераховував одержані ним грошові кошти як благодійні пожертви та використовувати їх на придбання валюти, а також придбання необхідних їм речей. У свою чергу ОСОБА_9 мав допомагати ОСОБА_4 у використанні грошових коштів, отриманих ним як благодійні пожертви, з метою отримання ними прибутку, а саме на придбання для їх власного користування автомобілів та іншого необхідного їм майна, а також з метою маскування їх злочинної діяльності спільно з ОСОБА_4 частину благодійних пожертв мали використовувати для придбання транспортних засобів та інших необхідних речей для забезпечення потреб Збройних Сил України.
Водночас, з метою заохочення небайдужих осіб до надання благодійних пожертв для потреб Збройних Сил України, ОСОБА_4 , маючи на рахунку достатньо коштів для придбання необхідних благ для забезпечення потреб Збройних Сил України, періодично публікував на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook» повідомлення про відсутність грошових коштів для придбання необхідного обладнання та автомобілів для забезпечення потреб Збройних Сил України, зазначаючи розмір необхідних сум, які необхідно зібрати для таких цілей, та з метою збільшення довіри до нього і його діяльності публікував в соціальній мережі «Facebook» повідомлення із так званими «звітами» про використання зібраних ним благодійних пожертв для потреб Збройних Сил України.
Так, маючи на своєму картковому рахунку № НОМЕР_1
в АТ КБ «ПриватБанк» станом на 14.04.2022 р. грошові кошти одержані ним як благодійні пожертви для потреб Збройних Сил України в сумі 5 052 005,26 гривень, ОСОБА_4 14.04.2022 р., 18.04.2022 р., 20.04.2022 р., 25.04.2022 р. та 06.05.2022 р. оголошував в соціальній мережі «Facebook» повідомлення про збір грошових коштів для придбання автомобілів та іншого майна на потреби Збройних Сил України на загальну суму 1 550 000 гривень.

Після надходження на карткові рахунки ОСОБА_4 благодійних пожертв для потреб Збройних Сил України, з метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_4 перераховував із своїх карткових рахунків № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» кошти, отримані ним як благодійні пожертви, на картковий рахунок своєї дружини ОСОБА_10 № НОМЕР_4 в АТ КБ «ПриватБанк», свого брата ОСОБА_9 № НОМЕР_5 в АТ КБ «ПриватБанк» та на рахунок сестри його дружини ОСОБА_11 № НОМЕР_6 в АТ КБ «ПриватБанк».

В подальшому, ОСОБА_10 з власного карткового рахунку в період з 03.04.2022 р. по 05.05.2022 р. отримала готівкою у Кіцманському відділенні АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Незалежності, 52 в м. Кіцмань Чернівецької області в сумі 1199000 гривень, частину якої передавала ОСОБА_4 , а іншу частину, за узгодженням з ОСОБА_4 , конвертувала в обмінному пункті за адресою: АДРЕСА_3 , а також в інших достовірно не встановлених обмінних пунктах, на іноземну валюту, яку використовували для отримання прибутку та зберігали за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 .

У свою чергу ОСОБА_11 , яка не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , отримані від ОСОБА_4 грошові, які надійшли як благодійні пожертви для потреб Збройних Сил України, отримала в період з 28.04.2022 р. по 05.05.2022 р. у Кіцманському відділенні АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Незалежності, 52 в м. Кіцмань Чернівецької області готівкою на суму 569500 гривень, та в подальшому на прохання ОСОБА_10 частину зазначених коштів передала ОСОБА_10 , а решту, на її прохання, конвертувала в обмінному пункті за адресою: АДРЕСА_3 , придбавши 2700 доларів США,які також передала ОСОБА_10 .

Реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на використання благодійних пожертв з метою одержання прибутку, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 використали отримані у період з 24.02.2022 р. по 10.05.2022 р. благодійні пожертви для придбання іноземної валюти в сумі 34422 долари США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 10.05.2022 р. становить 1007012,17 гривень, які зберігали в себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 , з метою використання для власних потреб.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи на своєму рахунку грошові кошти, які надійшли як благодійні пожертви для потреб Збройних Сил України, 15.04.2022 р. о 14 год. 08 хв., використав 90 702,22 гривні для отримання прибутку, перерахувавши їх на рахунок ОСОБА_12 за придбання у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_4 , двох мобільних телефонів «Apple» Іphone 13 PRO MAX, вартістю 45 351,11 гривень кожен, які в подальшому в магазині за попередньою домовленістю одержав ОСОБА_9 , залишивши один телефон собі для користування, а інший за невстановлених досудовим розслідуванням обставин віддав ОСОБА_4 .
Крім того, реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_4 15.04.2022 р. о 14 год. 11 хв., перебуваючи у магазині «Вища проба» за адресою: м. Чернівці, вул. Небесної Сотні, 7, використали грошові кошти у сумі 75000 гривень, які надійшли як благодійні пожертви для потреб Збройних Сил України, для отримання прибутку, оплативши шляхом перерахування з карткового рахунку ОСОБА_10 придбання ювелірних виробів: браслету «D4000» вагою 8.84 грам за ціною 21 800 гривень, підвіски «170044» вагою 1,72 грам за ціною 4160 гривень, ланцюжку «sljk-50x» вагою 11,90 грам за ціною 28 790 гривень, каблучки чоловічої «КП 511.9» вагою 8.55 грам за ціною 20250 гривень.

Після того ОСОБА_4 , діючи відповідно до спільного злочинного наміру, використав 10000 доларів США, які було попередньо за невстановлених обставин у період часу із 24.02.2022 р. по 21.04.2022 р. конвертовано із грошових коштів, отриманих як благодійні пожертви для потреб Збройних Сил України, з метою одержання прибутку, надавши їх ОСОБА_9 для придбання автомобіля Land Rover Range Rover для власних потреб.

У свою чергу, ОСОБА_9 , діючи відповідно до спільного злочинного умислу, 21.04.2022 р. використав грошові кошти, отримані ОСОБА_4 як благодійні пожертви для потреб Збройних Сил України, для отримання прибутку, придбавши за 10000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 21.04.2022 р. становить 292 549 гривень, в місті Тернополі у ОСОБА_13 автомобіль Land Rover Range Rover, номер кузова НОМЕР_7 , яким надалі відповідно до домовленості користувався для власних потреб ОСОБА_4 .

Далі ОСОБА_4 , діючи відповідно до спільного злочинного наміру, використав 12500 Євро, які було попередньо за невстановлених обставин у період часу із 24.02.2022 р. по 27.04.2022 р. конвертовано із грошових коштів, отриманих як благодійні пожертви для потреб Збройних Сил України, з метою одержання прибутку, надавши їх ОСОБА_9 для придбання автомобіля Audi Q5 для власних потреб.

У свою чергу ОСОБА_9 , діючи відповідно до спільного злочинного умислу, передав ОСОБА_14 , який не був обізнаний про злочинний умисел ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 27.04.2022 р. частину грошових коштів в сумі 11 000 Євро на придбання автомобіля Audi Q5 для власних потреб. У подальшому, ОСОБА_14 , після фактичного придбання автомобіля Audi Q5, номер кузова НОМЕР_8 , 05.05.2022 р. передав його ОСОБА_9 та отримав від нього решту узгодженої вартості у сумі 1500 Євро.
Внаслідок цього, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 використав грошові кошти, отримані ОСОБА_4 як благодійні пожертви для потреб Збройних Сил України, для отримання прибутку, придбавши за 12500 Євро для власного користування автомобіль Audi Q5, номер кузова НОМЕР_8 , що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на дати передачі коштів становить 389646,8 гривень.
В подальшому, 10.05.2022 р. ОСОБА_9 оформив на себе право власності на зазначений автомобіль у Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в Тернопільській області, що за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Підгороднє, вул. Стрийська, 5.
Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 використали благодійні пожертви, призначені для потреб Збройних Сил України, з метою отримання прибутку на загальну суму 1 854 910,19 гривень, що в 1495,3 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки ст. 201-2 КК України є великим розміром.

10 травня 2022 року о 19 год. 24 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11 травня 2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

12 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №607/5815/22; провадження № 1-кс/607/1885/2022) щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08 липня 2022 року із визначенням застави в розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 1 116 450 (один мільйон сто шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень.

Ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 30 травня 2022 року ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2022 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовлено.

29 червня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, тобто у використанні благодійних пожертв, з метою отримання прибутку, вчинене у великому розмірі за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану.

Обґрунтовуючи клопотання щодо необхідності продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, слідчий вказує на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, що відноситься до тяжких злочинів, а також зазначає про те, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього слідчий вказав, що строк дії ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою завершується 08 липня 2022 року, при цьому з урахуванням того, що зібрані під час досудового розслідування даного кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 докази є достатніми для складання обвинувального акта, 30 червня 2022 року слідчим на підставі доручення прокурора повідомлено підозрюваним та їх захисникам про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, а тому у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами кримінального провадження зазначає про необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів із визначенням застави в розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 1 116 450 гривень та покладенням обов`язків у разі внесення застави.

При цьому, на думку слідчого, обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину та дані про особу підозрюваного свідчать про наявність підстав для продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий вважає, що викладені у клопотанні обставини виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого останній підозрюється та наявність ризиків, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та які на даний час продовжують існувати. При цьому на даний час прийнято рішення в порядку ст. 290 КПК України про завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування, однак зважаючи на об`єм матеріалів досудового розслідування провести вказану процесуальну дію у строк дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 неможливо, а тому зазначає про необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 , при цьому, на думку прокурора, підстав для зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 на більш м`який, що не пов`язаний з триманням під вартою, немає.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заперечив щодо клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та просить відмовити в його задоволенні, при цьому зазначив про те, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України у клопотанні слідчого не зазначено про появу нових ризиків, які б виправдовували тримання ОСОБА_4 під вартою, а також не проведено аналізу щодо того чи зменшились такі ризики. Так, сторона обвинувачення у клопотанні навела ті ж обставини, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , що є неможливим з урахуванням часу, який пройшов з часу взяття ОСОБА_4 під варту, а також з огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено. Також зазначив, що клопотання не містить обґрунтування неможливості запобігання вказаним стороною обвинувачення ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Щодо ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказані у клопотанні слідчого, зазначив, що їх існування є лише припущеннями слідчого. Так, при обґрунтуванні ризику можливого переховування від органу досудового розслідування та суду зазначив, що слідчим не враховано того, що за результатами розгляду кримінального провадження в суді може бути постановлений як обвинувальний, так і виправдувальний вирок, та його підзахисний має намір доводити свою невинуватість у суді. Окрім того ризик незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного не підтверджений матеріалами кримінального провадження, адже відсутні відомості щодо незаконного впливу ОСОБА_4 на будь-якого свідка. Крім того досудове розслідування кримінального провадження завершене, всі свідки допитані та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, тому вплинути на їх покази неможливо. Також надуманим є ризик можливого впливу на підозрюваного ОСОБА_9 , який вже дав свої покази по суті врученого йому повідомлення про підозру. Щодо ризику вчинення іншого правопорушення, вважає його також не обґрунтованим належними та допустимими доказами, при цьому звернув увагу на відображення в клопотанні слідчого інформації щодо наявної у ОСОБА_4 судимості за вчинення корупційного злочину, що не відповідає дійсності. Крім того зазначив, що у клопотанні не розкрито сукупність інших обставин та фактичних даних, які повинні бути надані суду згідно ст. 178 КПК України, та оцінені слідчим суддею в сукупності із заявленими ризиками, зокрема, щодо п. 4 ст. 178 КПК України не зазначено про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який є одруженим, має на утриманні малолітню дитину, його дружина ОСОБА_10 на даний час вагітна, також те, що з ОСОБА_4 проживає теща ОСОБА_15 , яка є інвалідом ІІІ групи загальних захворювань, та не може надати допомогу щодо догляду за дитиною ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . Крім того відносно п. 5, 7 ст. 178 КПК України зазначив про те, що ОСОБА_4 дав покази органу досудового розслідування, що до початку війни його робота полягала у сприянні його дружині в її діяльності як візажиста, що і було джерелом доходу їх сім`ї, у зв`язку з чим він не потребував і не мав наміру привласнення коштів, отриманих в якості пожертви; щодо п. 6 ст. 178 КПК України вказав, що до матеріалів клопотання не долучено жодного документа, який би свідчив про негативну характеристику чи репутацію ОСОБА_4 ; п. 9 ст. 178 КПК України підозрюваний не порушував умови тримання під вартою. З урахуванням зазначених ризиків, які є лише припущеннями слідчого, в сукупності з даними про особу підозрюваного, вважає, що продовження строку застосованого відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, тому просить застосувати більш м`який запобіжний захід.

Окрім того зазначив щодо необґрунтованості визначення розміру застави, застосованої до ОСОБА_4 , зокрема посилаючись на положення ст. 182 КПК України вказав, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також вказав, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфікуються як використання благодійних пожертв з метою отримання прибутку, при цьому розмір отриманого прибутку стороною обвинувачення не встановлено. Крім того повідомив, що орган досудового розслідування не розмежував суми коштів, які надходили на банківські рахунки ОСОБА_4 до та після 03 квітня 2022 року, адже саме тоді набрав законної сили закон щодо встановлення кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 201-2 КК України, при цьому вважає, що ті кошти, які надходили на банківські рахунки ОСОБА_4 до 03 квітня 2022 року не можуть враховуватись при визначенні розміру благодійних пожертв, які ніби-то привласник ОСОБА_4 .

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримала думку захисника ОСОБА_6 з викладених ним мотивів, окрім того просила долучити до матеріалів клопотання заяву голови благодійної організації «Благодійний фонд Олексія Оскера» ОСОБА_16 провзяття ОСОБА_4 на особисту поруку. При цьому зазначила, що ОСОБА_16 є публічною особою, користується авторитетом, повагою в суспільстві та знає ОСОБА_4 як порядну, законослухняну людину, патріота, який як до, так і після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України працював та робив все від нього залежне з метою захисту України та її перемоги. Вказує, що ОСОБА_16 особисто поручається за належну поведінку ОСОБА_4 та явку до органу досудового розслідування та суду, а також при необхідності зобов`язується доставити ОСОБА_4 до органу досудового розслідування та суду на першу вимогу.
Крім того в судове засідання з`явився голова благодійної організації «Благодійний фонд Олексія Оскера» ОСОБА_16 , який підтвердив те, що він має намір взяти ОСОБА_4 на особисту поруку. Також зазначив про те, що він, як і ОСОБА_4 , займається волонтерською діяльністю та допомагає збирати та передавати допомогу військовим, які здійснюють захист України. Вважає, що утримання ОСОБА_4 під вартою є незаконним, адже він не несе загрозу суспільству, а навпаки приносить користь, та зможе довести свою непричетність до присвоєння благодійних пожертв, перебуваючи на волі. Вказавши, що він особисто поручається за належну поведінку ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження, просить змінити останньому запобіжний захід з тримання під вартою на особисту поруку.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що він незаконно утримується під вартою, адже відсутні докази його вини у вчиненні кримінального правопорушення, проте перебуваючи в умовах ізоляції від суспільства він позбавлений можливості захистити себе, спілкуватися з сім`єю, а також вказав, що сума визначеної щодо нього застави є непідйомною для його сім`ї. Крім того повідомив, що після початку збройної агресії російської федерації 24 лютого 2022 року він мав намір піти добровольцем на військову службу, проте його батьки переконали цього не робити, та зрозумівши, що йому потрібно утримувати свою сім`ю - доньку, вагітну дружину, відмовився від свого наміру, проте не виїхав за межі України, а вирішив допомагати Збройним силам України як волонтер, при цьому оголосив про збір грошових коштів для потреб української армії та за рахунок отриманих від громадян коштів купував та передавав військовослужбовцям необхідні їм речі, військове спорядження, автомобілі, тепловізори, квадрокоптери, системи радіозв`язку, бронежилети, іншу амуніцію, одяг, продукти харчування, при цьому також особисто доставляв їх у місця, де ведуться бойові дії, адже розумів, що такі речі їм необхідні, а держава не може їх забезпечити. Вилучені під час обшуку за місцем його проживання грошові кошти він не привласнював, лише зберігав їх там, як і зберігав інші речі, що призначались для передачі військовослужбовцям в зону бойових дій. Також зазначивши, що затримуючи волонтерів за їх діяльність, правоохоронні органи знищують волонтерський рух в Україні та таким чином допомагають ворогу. Крім того пояснив, що автомобіль, який згідно пред`явленої підозри його брат ОСОБА_9 ніби-то придбав за грошові кошти, які надходили як благодійні пожертви, насправді останній придбав за свої власні кошти, оскільки перед тим продав свій старий автомобіль та придбав новий. Крім того повідомив, що він залучав свою дружину ОСОБА_10 для допомоги у його волонтерській діяльності, а саме перераховував із свого банківського рахунку, на який надходили благодійні пожертви, на її рахунок грошові кошти, щоб вона в подальшому знімала їх, оскільки у банку існує обмеження щодо отримання готівкових коштів на суму 100000 грн. не більше 5 разів в місяць, при цьому щоб отримати таку суму потрібно наперед подавати заявку та чекати її погодження.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 09 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

11 травня 2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

12 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №607/5815/22; провадження № 1-кс/607/1885/2022) щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 липня 2022 року із визначенням застави в розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 1 116 450 (один мільйон сто шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень.

Ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 30 травня 2022 року ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2022 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовлено.

29 червня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, тобто використання благодійних пожертв, з метою отримання прибутку, вчинене у великому розмірі за попередньою змовою групою осіб під час воєнного стану.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 09 квітня 2022 року; протоколами огляду сторінки ОСОБА_4 в мережі «Facebook» від 14.04.2022 року, від 21.04.2022 року, від 25.04.2022 року, від 06.06.2022 року; протоколом тимчасового доступу від 20.04.2022 року, в ході якого вилучено перелік рахунків, що відкриті у АТ КБ «ПриватБанку» на ОСОБА_4 та рух коштів по рахунках ОСОБА_4 ; протоколом огляду рахунку ОСОБА_4 від 22.04.2022 року; протоколом тимчасового доступу від 26.04.2022 року, в ході якого вилучено перелік рахунків, що відкриті у АТ КБ «ПриватБанку» на ОСОБА_10 та рух коштів по рахунках ОСОБА_10 ; протоколом огляду рахунку ОСОБА_10 від 27 квітня 2022 року; протоколом тимчасового доступу від 26.04.2022 року, в ході якого вилучено перелік рахунків, що відкриті у АТ КБ «ПриватБанку» на ОСОБА_9 та рух коштів по рахунках ОСОБА_9 ; протоколом огляду рахунку ОСОБА_9 ; листом щодо надання інформації з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, щодо відсутності доходів у ОСОБА_4 ; листом щодо надання інформації з Головного управління ДПС у Тернопільській області; витягом із Єдиного реєстру довіреностей від 27.04.2022 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 02.05.2022 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 02.05.2022 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 02.05.2022 року; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо контроль особи від 25.04.2022 року; протоколом за результатами часткового проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 18.04.2022 року; протоколом за результатами часткового проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 25.04.2022 року; протоколом за результатами часткового проведення НСРД спостереження за місцем від 26.04.2022 року; протоколом обшуку від 10 травня 2022 року за місцем проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 10 травня 2022 року за місцем проживання

ОСОБА_9 - АДРЕСА_5 ; протоколом огляду місця події від 10.05.2022 року, в ході якого вилучено транспортний засіб Audi Q5; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р., ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати на даний час, та на думку слідчого судді, їх існування, доведено під час розгляду клопотання, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , яке у відповідності до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, яке йому загрожує, підозрюваний може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України, так і поза її межами з метою уникнення відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

Крім того, при встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від таких осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом. При цьому слідчим суддею взято до уваги, що свідки у даному кримінальному провадженні відомі ОСОБА_4 , а відтак останній як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на них, які і на підозрюваних ОСОБА_9 , який є його братом, та підозрювану ОСОБА_10 , яка є його дружиною, з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування та судового розгляду та його результати.

Крім того підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить характер вчиненого ним кримінального правопорушення, адже він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з використанням благодійних пожертв, призначених для потреб Збройних сил України, з метою одержання прибутку, вчиненого у воєнний час, при цьому у ОСОБА_4 відсутнє постійне місце роботи та заробіток, а тому з метою одержання прибутку, він може продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення, пов`язані зі збором та використанням благодійних пожертв, призначених для потреб Збройних сил України.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 . При цьому будь-яких доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 виключає його утримання під вартою, слідчому судді не надано.
Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі особистої поруки, не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ. При цьому підозрюваним та його захисниками не доведено того, що будь-який з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були взяті до уваги слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, відпав або зменшився, в той же час обставини, на які посилається сторона захисту, не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дають слідчому судді можливість прийти до беззаперечного висновку про існування достатніх підстав для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу.

Слідчим суддею також взято до уваги дані про особу підозрюваного, а також враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження. В той же час необхідно зазначити, що слідчим суддею не взято до уваги інформацію, відображену в клопотанні слідчого, щодо наявності у ОСОБА_4 судимості за вчинення корупційного злочину, адже такі відомості не підтверджені матеріалами клопотання.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги те, що прокурором 30 червня 2022 року визнано, що зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 09 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, докази є достатніми для складання обвинувального акту у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим прийнято рішення в порядку ст. 290 КПК України про завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування.

За змістом ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 слід продовжити на 60 днів, при цьому вважає, що такий запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Окрім того з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка сформульована, зокрема, у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи,слідчий суддя приходить до переконання, що із характеру вчиненого кримінального правопорушення, яке було вчинене у воєнний час та пов`язане з використанням благодійних пожертв, призначених для потреб Збройних сил України, з метою одержання прибутку, вбачається значний суспільний інтерес та дії підозрюваного ОСОБА_4 викликали широкий громадський резонанс.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у даному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на відсутність підстав для вирішення питання щодо визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 , адже питання щодо застосування такого альтернативного запобіжного заходу підлягає розгляду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, натомість у відповідності до положень КПК України під час продовження строку тримання під вартою таке питання повторно не вирішується. В той же час слід зазначити, що клопотань від учасників судового розгляду про зміну розміру застави, визначеної підозрюваному ОСОБА_4 як альтернативний запобіжний захід при застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді не надходило.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисників підозрюваного про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 із тримання під вартою на більш м`який, та в задоволенні клопотання голови благодійної організації «Благодійний фонд Олексія Оскера» ОСОБА_18 про зміну підозрюваному запобіжного заходу на особисту поруку слід відмовити.
Керуючись ст. ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисників підозрюваного ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зміну підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

В задоволенні клопотання голови благодійної організації «Благодійний фонд Олексія Оскера» ОСОБА_16 про зміну підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу на особисту поруку відмовити.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 год. 59 хв. 03 вересня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1