Провадження № 1-кп/947/431/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2022 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, об`єднанні в одне провадження ЄРДР № 0000797 від 18.05.2021 року та ЄРДР № 0000519 від 07.04.2022 року у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувають матеріали кримінального провадження, об`єднанні в одне провадження ЄРДР № 0000797 від 18.05.2021 року та ЄРДР № 0000519 від 07.04.2022 року у відношенні: Дімчогло = прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з підстав викладених у клопотаннях, що долучені до матеріалів провадження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 , з підстав викладених у письмовому клопотанні, що долучено до матеріалів провадження.
Захисник категорично заперечував проти вищезазначеного клопотання прокурора.
Обвинувачена ОСОБА_5 , в судове засідання доставлена співробітниками Національний Гвардії України не була, у зв`язку із веденням воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси постановлено проведення в рамках вказаного кримінального провадження проведення судового засідання в режимі відео конференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України, однак с технічних прочини з`єднатися не надалося можливим.
Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
03.03.2022 року за № 1/0/22-22 Верховним Судом на адресу апеляційних та судів першої інстанції скеровано інформаційний лист щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану.
У пункті 6 Верховний Суд зазначає, що за умови неможливості здійснення судом правосуддя, зумовленої режимом воєнного стану, прокурору, за наявності необхідних підстав, необхідно звертатися з клопотаннями до відповідних апеляційних судів або, за наявності підстав, до Верховного Суду про зміну підсудності кримінальних проваджень (справ) відповідно до положень ст. 34 КПК України.

Пунктом 7 Верховний Суд вказує, що якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків. Також, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).
До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).
Ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
На думку Суду, ризики переховування обвинуваченої ОСОБА_5 від суду та незаконного впливу на свідків доведені стороною обвинувачення під час судового провадження.
Суд, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.
Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірх, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, з конфіскацією майна.
Окрім цього, суд вважає доведеним існування ризику незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків, інших учасників провадження.
Показання свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. А отже, за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.
Станом на теперішній час, обвинувачений також може чинити вплив на свідків з метою переконати їх змінити їхні викриваючі показання.
Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.
Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, а також його впливу на учасників провадження не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, Суд вважає за доцільне продовжити у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Водночас, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, економічно-соціального становища, та того факту, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у відповідності до ст.12 КК України, існують вищезазначені ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, за необхідне визначити розмір застави у межах, який передбачений для осіб, що обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст.177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання визначеним законодавством ризикам.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 110, 131, 132, 177, 183, 314, 315, 369-372, 392- 395 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.11.2022 року, утримуючи останню в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Залишити без змін, розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Роз`яснити, що обвинувачена або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення обвинуваченою визначеного судом розміру застави, покласти на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Визначити строк дії ухвали суду щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13.11.2022 року включно.

Ухвала суду щодо продовження строку застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Копію ухвали суду невідкладно скерувати на адресу ДУ «Одеській слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України, для виконання.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1