УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/9413/21

Номер провадження 1-кс/495/906/2022

03 червня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Копичинці, Гусятинського району, Тернопільської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч.ч. 1, 3 ст. 321, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17.05.2022 року старший слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч.ч. 1, 3 ст. 321, ч. 2 ст. 309 КК України.
В клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 , який протягом останнього року притягувався до кримінальної відповідальності за незаконний обіг наркотиків, реальних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, так, 05.05.2021 року, приблизно о 10:00 годин більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в м. Білгороді-Дністровському по вул. Лесі Українки, біля сміттєвого баку придбав шляхом знахідки пакет в якому знаходились чотири полімерних згортки з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном в середині, котрі поклав до кишені куртки з метою зберігання вказаний наркотичний засіб, без мети збуту, для особистого вживання.
Далі 05.05.2021 року за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, по вул. Ізмаїльська, співробітниками поліції був проведений огляд місця події. В ході огляду у громадянина ОСОБА_4 , з правої зовнішньої кишені куртки виявлено та вилучено пакет в якому знаходились чотири полімерних згортки з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном. Кількісний вміст метадону становить 0,626г., упаковано до спеціального пакету.
Згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я Комітету з контролю за наркотиками № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», вилучений наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,626 г до невеликих розмірів наркотичних засобів.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, особою протягом року після засудження за цією статтею, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України.
В ході досудового розслідування встановити, при яких саме обставинах, в якому місці, в який час та в який спосіб ОСОБА_4 , незаконно придбав а в подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту, наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, не надалось можливим.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 травня 2021 року у вечірній час доби, більш точний час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи біля місця свого мешкання а саме біля будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом направленим на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений метадон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу наркотичного засобу - метадон, отримав від громадянина ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 200 (двісті) гривень, за збут одного полімерного згортка з наркотичним засобом метадон, тим самим
ОСОБА_4 незаконно збув один полімерний згорток громадянину ОСОБА_7 з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон.
Після чого 12 травня 2021 року в період з 18 години 09 хвилин по 18 годину 13 хвилин в ході огляду біля будинку №11 по провулку Глухому в місті Білгород-Дністровський Одеської області у громадянина ОСОБА_7 виявлено один полімерний згорток з наркотичним засобом обіг якого обмежено метадон. Кількісний вміст метадону в кристалічній речовині в одному згортку склав 0,136г.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, збуті наркотичного засобу, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
В ході досудового розслідування встановити, при яких саме обставинах, в якому місці, в який час та в який спосіб ОСОБА_4 , незаконно придбав а в подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту, сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), не надалось можливим.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 травня 2021 року у вечірній час доби, більш точний час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи біля місця свого мешкання а саме біля будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом направленим на незаконний збут сильнодіючого лікарського засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу сильнодіючого лікарського засобу, отримав від громадянина ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 200 (двісті) гривень, за збут одного полімерного згортка з сильнодіючим лікарським засобом, тим самим ОСОБА_4 незаконно збув один полімерний згорток громадянину ОСОБА_7 з сильнодіючим лікарським засобом.
Після чого 12 травня 2021 року в період з 18 години 09 хвилин по 18 годину 13 хвилин в ході огляду біля будинку №11 по провулку Глухому в місті Білгород-Дністровський Одеської області у громадянина ОСОБА_7 виявлено один полімерний згорток з сильнодіючим лікарським засобом. Загальний кількісний вміст дифенгідраміну (димедролу) в кристалічній речовині в одному згортку становить 0,061г.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, збуті сильнодіючих лікарських засобів, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 321 Кримінального кодексу України.
В ході досудового розслідування встановити, при яких саме обставинах, в якому місці, в який час та в який спосіб ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , незаконно придбали а в подальшому незаконно зберігали при собі з метою збуту, наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, не надалось можливим.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 жовтня 2021 року о 10 годині, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , перебуваючи біля місця свого мешкання а саме біля будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом направленим на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений метадон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу наркотичного засобу метадон, отримали від громадянина ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі тисячу гривень купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень, серії ВЕ №4101765 та серії ЗБ №3910856, за збут трьох полімерних згортків з наркотичним засобом метадон, тим самим ОСОБА_4 та ОСОБА_8 незаконно збули три полімерних згортка громадянину ОСОБА_9 з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон.
Після чого 22 жовтня 2021 року в період з 10 години 16 хвилин по 10 годину 30 хвилин громадянин ОСОБА_9 , добровільно видав працівникам поліції три полімерних згортка з наркотичним засобом обіг якого обмежено метадон. Загальний кількісний вміст метадону в кристалічних речовинах в трьох згортках склав 0,450г.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, та особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
В ході досудового розслідування встановити, при яких саме обставинах, в якому місці, в який час та в який спосіб ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , незаконно придбали а в подальшому незаконно зберігали при собі з метою збуту, сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), не надалось можливим.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 жовтня 2021 року о 10 годині, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , перебуваючи біля місця свого мешкання а саме біля будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом направленим на незаконний збут сильнодіючого лікарського засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу сильнодіючого лікарського засобу, отримали від громадянина ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі тисячу гривень купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень, серії ВЕ №4101765 та серії ЗБ №3910856, за збут трьох полімерних згортків з сильнодіючим лікарським засобом, тим самим ОСОБА_4 та ОСОБА_8 незаконно збули три полімерних згортка громадянину ОСОБА_9 з сильнодіючим лікарським засобом.
Після чого 22 жовтня 2021 року в період з 10 години 16 хвилин по 10 годину 30 хвилин громадянин ОСОБА_9 , добровільно видав працівникам поліції три полімерних згортка з сильнодіючим лікарським засобом. Загальний кількісний вміст дифенгідраміну (димедролу) в кристалічних речовинах в трьох згорках становить 0,703г.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 Кримінального кодексу України.
В ході досудового розслідування встановити, при яких саме обставинах, в якому місці, в який час та в який спосіб ОСОБА_4 , незаконно придбав а в подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту, наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, не надалось можливим.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 грудня 2021 року о 10 годині, ОСОБА_4 , повторно перебуваючи біля місця свого мешкання а саме біля будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом направленим на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений метадон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу наркотичного засобу метадон, отримав від громадянина ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі тисячу гривень купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень, серії ХБ №0297650; 200 (двісті) гривень, серії ЄЯ №9672074; 200 (двісті) гривень, серії УФ №6355398; 50 (п`ятдесят) гривень, серії УМ №9224126; 20 (двадцять) гривень, серії ЮЄ №9727296; 20 (двадцять) гривень, серії ЮД №1759336 та 10 (десять) гривень, серії ЦЗ №5811478, за збут чотирьох полімерних згортків з наркотичним засобом метадон, тим самим ОСОБА_4 незаконно збув чотири полімерних згортка громадянину ОСОБА_9 з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон.
Після чого 07 грудня 2021 року в період з 10 години 16 хвилин по 10 годину 45 хвилин громадянин ОСОБА_9 , добровільно видав працівникам поліції чотири полімерних згортка з наркотичним засобом обіг якого обмежено метадон. Загальний кількісний вміст метадону в кристалічних речовинах в трьох згортках склав 0,604г.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
В ході досудового розслідування встановити, при яких саме обставинах, в якому місці, в який час та в який спосіб ОСОБА_4 , незаконно придбав а в подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту, сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), не надалось можливим.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 грудня 2021 року о 10 годині, ОСОБА_4 , повторно перебуваючи біля місця свого мешкання а саме біля будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом направленим на незаконний збут сильнодіючого лікарського засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу сильнодіючого лікарського засобу, отримав від громадянина ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі тисячу гривень купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень, серії ХБ №0297650; 200 (двісті) гривень, серії ЄЯ №9672074; 200 (двісті) гривень, серії УФ №6355398; 50 (п`ятдесят) гривень, серії УМ №9224126; 20 (двадцять) гривень, серії ЮЄ №9727296; 20 (двадцять) гривень, серії ЮД №1759336 та 10 (десять) гривень, серії ЦЗ №5811478, за збут чотирьох полімерних згортків з сильнодіючим лікарським засобом, тим самим ОСОБА_4 незаконно збув чотири полімерних згортка громадянину ОСОБА_9 з сильнодіючим лікарським засобом.
Після чого 07 грудня 2021 року в період з 10 години 16 хвилин по 10 годину 45 хвилин громадянин ОСОБА_9 , добровільно видав працівникам поліції чотири полімерних згортка з сильнодіючим лікарським засобом. Загальний кількісний вміст дифенгідраміну (димедролу) в кристалічних речовинах в чотирьох згорках становить 0,602г.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому повторно, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 Кримінального кодексу України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу наркотичного засобу метадон, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому місці незаконно придбав а в подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту, наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, в особливо великих розмірах.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_10 від 06.12.2021 справа № 495/8787/21 № провадження 1-кс/495/2949/2021, 07.12.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , виявлено прозорий полімерний пакет у котрому містяться чотири згортки білого кольору з кристалічною речовиною та дванадцять згортків чорного кольору з кристалічною речовиною, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон. Загальний кількісний вміст метадону становить 0,815г і 1,850г; сумку чорного кольору зі шкірозамінника «Microlife» у котрій маються міні ваги сірого кольору з залишками наркотичного засобу, обіг якого обмежений метадон. Кількісний вміст метадону становить 0,0008г; та поліетиленовий прозорий пакет з трьома поліетиленовими пакетами з речовиною кристалічної форми білого кольору та зі шматочком паперу з написом «50», що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон. Кількісний вміст метадону становить відповідно 37,887г, 26,788г і 13,352г. Вказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, загальною кількістю 80,6928г, ОСОБА_4 зберігав за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.
Згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я Комітету з контролю за наркотиками № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», вилучений наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 80,6928г відноситься до особливо великих розмірів наркотичних засобів.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, в особливо великих розмірах, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми).
Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_10 від 06.12.2021 справа № 495/8787/21 № провадження 1-кс/495/2949/2021, 07.12.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , виявлено прозорий полімерний пакет у котрому містяться чотири згортки білого кольору з кристалічною речовиною та дванадцять згортків чорного кольору з кристалічною речовиною, що містять сильнодіючий лікарський засіб засобу дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми). Загальна кількість вмісту дифенгідраміну становить відповідно 0,249г і 1,331г.
Вказаний сильнодіючий лікарський засіб засобу дифенгідрамін, ОСОБА_4 зберігав за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 Кримінального кодексу України.
14.05.2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у скоєнні кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
За твердженням слідчого, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжких кримінальних правопорушень та у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України обрання більш м`якої міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень та не зможе запобігти вчиненню підозрюваним інших кримінальних правопорушень, адже передбачають обов`язки, які не пов`язані із обмеженням свободи особи.
Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави також не є доцільним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працює, особисто не зможе внести заставу, яка буде визначена судом а внесення застави іншими особами та покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не зможе забезпечити запобіганню ризиків щодо можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та (або) суду та здійснення впливу на свідків правопорушень.
Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не є доцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, та відсутність постійного місця проживання, може призвести до вчинення обвинуваченим інших, більш тяжких кримінальних правопорушень, а також, як і випадку зазначеному вище, не зможе запобігти ризикам щодо незаконного впливу на свідків з метою викривлення їхніх показів або іншого незаконного впливу та може послугувати наслідком проведення не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування, проведення якого є обов`язком органу досудового розслідування.
Таким чином слідчий вважає, що наведені очевидні ризики у сукупності, які є реальними та такими, що повністю виправдовують обмеження свободи підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень. Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів.
Вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручі до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, на думку слідчого є доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що він не визнає обставини викладенні в клопотанні слідчого щодо інкримінованих йому злочинів. Пояснив, що даних злочинів він не вчиняв, а знайдені у нього ліки потрібні йому безпосередньо у зв`язку із тяжким станом здоров`я. Проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні вказав, що ризики не доведені, підозра є безпідставною та необґрунтованою, ніяких доказів вчинення інкримінованих його підзахисному злочинів не має. Зазначив, що дійсно можливо знайдені заборонені ліки потрібні його підзахисному для лікування, так як в нього величезна грижа, яка потребує хірургічного втручання. Також захисник зауважив, що з 14.05.2022 року, з моменту вручення підозри ОСОБА_12 , останній не переховувався від органів досудового розслідування та суду, нікуди не тікав, на свідків тиск не вчиняв та одразу ж після отримання повістки добровільно з`явився до суду. Постійно проживає вже тривалий час за адресою: АДРЕСА_1 . Просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати його підзахисному домашній арешт за постійним місцем проживання.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 05.05.2021 року СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч.ч. 1, 3 ст. 321, ч. 2 ст. 309 КК України.
14.05.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч.ч. 1, 3 ст. 321, ч. 2 ст. 309 КК України.
В діях підозрюваного ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч.ч. 1, 3 ст. 321, ч. 2 ст. 309 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.

За твердженням слідчого, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень та не зможе запобігти вчиненню підозрюваним інших кримінальних правопорушень, адже передбачають обов`язки, які не пов`язані із обмеженням свободи особи, а також може слугувати наслідком проведення не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування, проведення якого є обов`язком органу досудового розслідування.
На думку слідчого, наявні реальні ризики, що повністю виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що досудовим слідством не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 намагався вчинити якусь дію, передбачену ч.1 ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а наявна низька ризиків є низькою.

Крім того, стан здоров`я підозрюваного є незадовільним, так як в нього величезна грижа, яка потребує хірургічного втручання. Також, з 14.05.2022 року, з моменту вручення підозри ОСОБА_12 , останній не переховувався від органів досудового розслідування та суду, нікуди не тікав, на свідків тиск не вчиняв та одразу ж після отримання повістки добровільно з`явився до суду. Постійно проживає вже тривалий час за адресою: АДРЕСА_1 .
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, вважаю, що слідчим та прокурором цілком доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч.ч. 1,3 ст.321, ч.2 ст.309 КК України, однак не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують вагомі ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий у клопотанні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 діб, з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінально процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч.ч. 1, 3 ст. 321, ч. 2 ст. 309 КК України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто з 03.06.2022 року до 01.08.2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду, по виклику за необхідністю;
- не залишати цілодобово місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків.
Ухвалу направити для виконання до СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 08.06.2022 року об 11 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1