У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.03.2022 Справа №607/4004/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000144,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просив з метою забезпечення кримінального провадження накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:1167 площею 0,0912 га, яка на даний час перебуває у приватній власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на її відчуження.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 11.12.2019 за фактом підроблення документів на земельну ділянку за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом підроблення групою осіб документів на земельну ділянку за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за

фактом використання підроблених документів під час державної реєстрації

земельної ділянки за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом заволодіння групою осіб шляхом обману

земельною ділянкою за ознаками кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння шляхом обману

земельними ділянками у особливо великих розмірах за ознаками кримінальних

правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом зловживання

повноваженнями особами, які надають публічні послуги з метою отримання

неправомірної вигоди, що завдало істотної шкоди за ознаками кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування, 09.12.2019 до

Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області надійшла заява

ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом

заволоділи його земельною ділянкою площею 0,0912 га з кадастровим номером

:05:001:1167, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 .

Встановлено, що рішенням 26 сесії 6 скликання від 29.06.2014 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 » ОСОБА_5 у приватну власність передано земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0912 га з кадастровим номером: :05:001:1167.

Водночас, відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вищевказану земельну ділянку 04.10.2019 державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району ОСОБА_6 на підставі рішення 26 сесії 6 скликання від 29.06.2014 зареєстровано за ОСОБА_7 .

Надалі, 07.11.2019 на підставі договору купівлі продажу, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:1167 зареєстровано за ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування 17.12.2019 земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:1167 у кримінальному провадженні № 0000144 визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2019 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:1167, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт шляхом заборони її відчуження.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.08.2020 скасовано арешт, накладений вказаною вище ухвалою слідчого судді на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:1167.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що наразі триває судова оціночно-земельна експертиза земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:1167, та дана земельна ділянка має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки була об`єктом кримінально протиправних дій та набута кримінально протиправним шляхом, а тому, з метою запобігання її відчуження, прокурор просить клопотання задовольнити.
У судове засідання прокурор будучи належно повідомлена про час і місце розгляду справи, до залу суду не прибула, однак подала заяву, в якій клопотання підтримує та просить задовольнити його з підстав у ньому викладених, розгляд провести без її участі.
Власник майна ОСОБА_4 повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак до залу суду не прибув.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не перешкоджає розгляду клопотання, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу без їх участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя встановив, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 11.12.2019 за фактом підроблення документів на земельну ділянку за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом підроблення групою осіб документів на земельну ділянку за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за

фактом використання підроблених документів під час державної реєстрації

земельної ділянки за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом заволодіння групою осіб шляхом обману

земельною ділянкою за ознаками кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння шляхом обману

земельними ділянками у особливо великих розмірах за ознаками кримінальних

правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом зловживання

повноваженнями особами, які надають публічні послуги з метою отримання

неправомірної вигоди, що завдало істотної шкоди за ознаками кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування вбачається, що 09.12.2019 до

Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області надійшла заява

ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом

заволоділи його земельною ділянкою площею 0,0912 га з кадастровим номером

:05:001:1167, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 .

Рішенням 26 сесії 6 скликання від 29.06.2014 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 » ОСОБА_5 у приватну власність передано земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0912 га з кадастровим номером: :05:001:1167.

Водночас, відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вищевказану земельну ділянку 04.10.2019 державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району ОСОБА_6 на підставі рішення 26 сесії 6 скликання від 29.06.2014 зареєстровано за ОСОБА_7 .

Надалі, 07.11.2019 на підставі договору купівлі продажу, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:1167 зареєстровано за ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № від 10.02.2022 вбачається, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0912 га з кадастровим номером

:05:001:1167.

Постановою слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про визнання речовими доказами від 17.12.2019, земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:1167 у кримінальному провадженні № 0000144 визнано речовим доказом.

Перевіривши та дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Відповідно до п. 1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, чи є предметом кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно вимог ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження і такий допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий суддя звертає увагу, що з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Доданими до клопотання документами прокурор довів, що земельна ділянка площею 0,0912 га з кадастровим номером :05:001:1167 має значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000144, оскільки вказане у клопотанні майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, може призвести до подальшого її відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або знищення такого майна.
Також, згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження даним майном.
Водночас, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000144 задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:1167, площею 0,0912 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на відчуження даним майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити прокурору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1