Справа № 463/4458/22
провадження 1-кп/462/407/22
У Х В А Л А

05 липня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000095 від 06.03.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, -
встановив:

У підготовчому судовому засіданні з розгляду кримінального провадження
№ 0000095 від 06.03.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України прокурор заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується. Прокурор заявлене ним клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4 наказом № 294 о/с від 09.08.2021, переміщений на посаду оперативного уповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області). 02.03.2022 о 08 год. 15 хв. ОСОБА_4 заступив на добове чергування у складі слідчо-оперативної групи. 03.03.2022 близько 03 год. 40 хв., ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні залу очікування, який знаходиться на 1 поверсі зправа від центрального входу будівлі Головного залізничного вокзалу станції Львів, що розташований у м. Львів на площі Двірцевій, 1, разом з оперативним уповноваженим СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та оперативним уповноваженим СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 побачив як гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 пересувались по приміщенню залізничного вокзалу тримаючи на повідках собак без намордників, за що передбачена адміністративна відповідальність, вирішив перевірити документи зазначених осіб, багаж та документи на тварин. Підійшовши до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_4 представився та зробив їм зауваження щодо перебування у громадському місці з собаками без намордників, пояснив, що за це передбачена адміністративна відповідальність з накладенням штрафу у розмірі 8 000 грн. та запропонував вказаним особам прослідувати разом з працівниками поліції до приміщення чергової частини поліції на Головному залізничному вокзалі м. Львова за адресою м. Львів, площа Двірцева, 1 для перевірки документів та сумок.

Перебуваючи у службовому кабінеті, що розташований у приміщенні чергової частини, яка знаходиться на території залізничного вокзалу, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , поєднаний із використанням свого службового становища, після чого з погрозою обмеження прав і свобод та законних інтересів останньої, він висловив вимогу передати йому грошові кошти для подальшого спокійного перебування на території вокзалу та не створення їй перешкод для виїзду за межі території України в Республіку Чехія.

З цією метою, ОСОБА_4 , під час перебування у приміщенні зазначеної чергової частини на одинці з ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами останньої, 03.03.2022 близько 04.00 год., діючи з корисливих мотивів, із використанням свого службового становища, повідомив останню про запровадження на всій території України воєнного стану, у зв`язку із чим він уповноважений її затримати та передати працівникам Служби безпеки України та вона не зможе покинути територію України. З метою вчинення психологічного тиску у вигляді погрози, ОСОБА_4 також повідомив ОСОБА_8 про те, що він не здивується, якщо у її особистих речах буде знайдено наркотичні речовини, зброю чи вибухівку, що може стати причиною обмеження її особистої свободи.

У подальшому, в ході особистого огляду ОСОБА_8 та належних їй речей, ОСОБА_4 у рюкзаку останньої виявлено два прозорих файли, в середині одного з яких знаходились грошові кошти у іноземній валюті доларах США, а у іншому, грошові кошти в іноземній валюті Євро.

Після цього, ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , у рішучій формі висловив їй вимогу, про надання йому частини вказаних грошових коштів для спокійного перебування на території вокзалу та не створення перешкод для подальшого виїзду за межі території України в Республіку Чехія. Крім цього, ОСОБА_4 додав, що у разі відмовим її у наданні йому грошових коштів, то він у неї може знайти зброю або наркотичні речовини.

Оскільки ОСОБА_8 перебувала у стресовому стані, побоювалась за реалізацію погроз ОСОБА_4 , а також бажала якнайшвидше залишити територію вокзалу, погодилась надати останньому частину грошових коштів, після чого, діючи за вказівками ОСОБА_4 помістила до його кишені файл в якому знаходились її особисті грошові кошти в сумі 15 000 доларів США, що в перерахунку відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 03.03.2022 становить 438 750 гривень, які вона накопичувала з метою придбання власного житла.

06.03.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, вимагання, тобто вимога передати чуже майно з погрозою обмеження прав і свобод та законних інтересів цих осіб, вчинене службовою особою з використанням службового становища, що завдало майнової шкоди у великих розмірах.

Личаківським районним судом м. Львова 07.03.2022 щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який продовжено ухвалами від 26.04.2022 та 16.06.2022.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01.07.2022 у справі № 463/4458/22 (провадження № 11-п/811/90/22), подання Личаківського районного суду м. Львова та клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_4 , про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000095 від 06.03.2022 до Залізничного районного суду м. Львова, задоволено. Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, вирішено передати на розгляд до Залізничного районного суду м. Львова.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 05 липня 2022 року, однак по даному кримінальному провадженню завершити судовий розгляд у зазначений термін не представляється можливим. При цьому, прокурор звертає увагу на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з свідками та іншими особами; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.

Так, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким, у разі доведення вини

ОСОБА_4 може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення більш м`якого виду покарання, та останній, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин, а також в силу своєї обізнаності у формах та методах роботи правоохоронних органів, для уникнення покарання може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_4 володіє інформацією стосовно характеризуючих та біографічних даних свідків та потерпілої у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу з метою зміни або відмови їх від показів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Відтак, прокурор вказує, що застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст.183 КПК України заборон щодо продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні заперечив відносно клопотання, просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Покликається на те, що прокурор, в порушення вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, якою передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, яке всупереч нормам ст. 199 КПК України, подано пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Крім цього, заперечив щодо вирішення будь яких процесуальних питань в даному підготовчому судовому засіданні за відсутності потерпілої, вважає, що підготовче судове засідання необхідно відкласти. Разом з тим, покликається на те, що
пред`явлена підозра не містить такої кваліфікуючої ознаки, як погроза застосування насильства до потерпілого, в матеріалах клопотання відсутні докази, які б вказували на те, що обвинувачений висловлював потерпілій вимогу передати йому грошові кошти з погрозою обмеження її прав і свобод та законних інтересів. Прокурор вказує на ризики, які існували на момент застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не зазначає, що на день проведення підготовчого судового засідання частина ризиків взагалі перестала існувати, зокрема, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а інші ризики прокурором не доведені. Лише тяжкість злочину у випадку доведення винуватості та суворість покарання не може залишатися достатнім аргументом на користь існування ризику втечі. Також просить долучити до матеріалів кримінального провадження ряд документів, які підтверджують позитивну характеристику особи обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність цивільної дружини, яка перебуває у стані вагітності. Також в провадженні окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа про поновлення його підзахисного на роботі та інші позовні вимоги. Наведені обставини свідчать про те, що обвинувачений не має наміру ухилятися та переховуватися від суду, чинити тиску на потерпілу чи свідків чи незаконно впливати на таких, перешкоджати кримінальному провадженню. До обрання запобіжного заходу його підзахисний належно виконував процесуальні обов`язки, так як подія мала місце 03.03.2022 р., підозру оголошено 05.03.2022 р., в той же день вручено клопотання про обрання запобіжного заходу, підозрюваний з`явився до слідчого судді, не ухилявся ні від суду, ні від органу досудового розслідування. Так як обвинувачений звільнений з правоохоронних органів, тому покликання прокурора голослівні на наявність такого ризику як можливість продовження кримінального правопорушення, в якому обвинувачується. Незрозумілим та недоведеним є зазначений прокурором ризик, що обвинувачений може знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Просить відмовити в задоволені клопотання прокурора. В іншому випадку, якщо ж суд прийде до переконання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то на його думку, з врахуванням положень ст. 183 КПК України підозрюваному слід обов`язково визначити розмір застави.
Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилась, при цьому в матеріалах справи письмове клопотання потерпілої, в якому вказує на неможливість прибуття у судове засідання, просила суд не проводити підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за її відсутності, однак клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому підтримала та не заперечила проти розгляду вказаного клопотання за її відсутності.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Заявлене прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст.184 КПК України, таке вручено обвинуваченому не пізніше, ніж за три години до початку його розгляду, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 184 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання обвинуваченому строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст. 178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07.03.2022 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 21.03.2022 року, до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави за матеріалами кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України. Надалі ухвалами Личаківського районного суду м. Львова від 26.04.2022 та 16.06.2022 строк застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено, зокрема до 06.07.2022 року.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

За наведеного, беручи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину, за який чинним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, обставини обгрунтованої підозри причетності ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються представленими матеріалами, при цьому на стадії підготовчого судового засідання не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, відтак з огляду на вказане, суд дійшов висновку, що є достатньо даних вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню будь яким іншим чином, продовжити свою злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та його суспільну небезпечність та спосіб вчинення, відсутність у такого соціально-стримуючих факторів, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти цим ризикам.

Судом також береться до уваги факт того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено щодо жінки, яка в умовах введеного на території України воєнного стану та активних бойових дій намагалась виїхати за межі України та перебувала на території Львівської області тимчасово, при цьому із застосуванням до неї насильства шляхом психологічного тиску та погрози у вчиненні їй штучних перешкод у перетині кордону, в нічний час доби, якому потерпіла не могла протидіяти, перебувала в стресовому стані, що свідчить про незаконне обмеження прав, свобод і законних інтересів особи під час запровадження воєнного стану в Україні, відтак підстав для застосування у даному випадку застави відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК до ОСОБА_4 не вбачається.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
В ході судового розгляду заявленого прокурором клопотання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 будь-яких даних, що за станом здоров`я останнього є перешкоди у застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не представлено.
Відтак, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, слід застосувати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 176-178, 331 КПК України, суд-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 02.09.2022 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захисникам та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Львіського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1