Справа № 473/673/22
Номер провадження1-кп/473/128/2022
ВИРОК
іменем України

"07" червня 2022 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

його захисник адвокат ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000098 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Молочанськ, Запорізької області, громадянин України, українець, з професійно-технічною освітою, не одружений, не працює, на утриманні малолітніх дітей не має, проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

18.11.2015 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

28.12.2015 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

10.06.2021 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 місяців арешту, звільнений 23.07.2021 року по відбуттю строку покарання.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.01.2022 року в ранковий час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , керуючись корисливим умислом з метою таємного викрадення чужого майна прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу через хвіртку вхідних воріт потрапив на територію домоволодіння за вказаною адресою. Перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_5 , відчинивши заздалегідь приготовленим ключем вхідні двері, проник до приміщення будинку, звідки повторно таємно викрав пару золотих сережок вагою 0,850 грам 585 проби вартістю 861 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 861 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину за пред`явленим обвинуваченням визнав та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті. Вказав, що дійсно викрав сережки потерпілої при обставинах, які наведені в обвинувальному акті. Хоча до того і співмешкав з потерпілою, проте на момент коли він викрав її сережки вона йому дозволу на проникнення до жила не надавала. Зазначив, що сережки його знайома здала до ломбарду, так як він не мав паспорту. Вказав, що вартість викраденого майна він потерпілій не відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що проживала з обвинуваченим певний час. Потім стосунки були припинені. В кінці січня 2022 року вона виявила, що зникли її сережки. З інформації з сайту ломбарду вона дізналася, що вони були здані до ломбарду. Вона з`ясувала, що їх викрав обвинувачений, який просив не повідомляти поліцію, так як мав намір повернути викрадене. Прочекавши тиждень, вона все ж подала заяву до поліції.

Клопотань про допит свідків - сторони не заявляли, тому із врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст.22 КПК України) та диспозитивність (ст.26 КПК України) такі докази в даному провадженні судом не досліджувалися.

В ході судового розгляду провадження прокурором було надано документи кримінального провадження та на їх підставі встановлено, що згідно з витягом від 01.02.2022 року було внесено відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за №0000098, оскільки 01.02.2022 року до ч/ч Вознесенського РУП ГУНП надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що в період часу з 19 по 24 січня поточного року в АДРЕСА_1 невстановлена особа шляхом підбору ключа проникла до приміщення будинку, звідки таємно викрала золоті сережки вагою 0,85 г.

Така ж інформація відображена і в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.02.2022 року від потерпілої ОСОБА_7 .

Згідно рапорту Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 01.02.2022 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 1052 від 01.02.2022 року. В результаті відпрацювання інформації було встановлено, що 01.02.2022 року о 14:43 год. надійшла заява, з якою звернулась ОСОБА_7 та повідомила, що ОСОБА_5 в період з 19.01.2022 року по 24.01.2022 року здійснив крадіжку золотих прикрас з домоволодіння заявниці.

Згідно із письмовою заявою ОСОБА_7 від 01.02.2022 року вона надала згоду працівникам поліції на проведення огляду її домоволодіння по АДРЕСА_1 та згідно із протоколом огляду місця події від 01.02.2022 року в ході огляду нічого виявлено та вилучено не було.

Як вбачається з відповіді на запит слідчого про надання інформації від 09.02.2022 року Повне товариство «Ломбард» дон кредит Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті» і компанія» повідомило, що в період з 01.01.2022 року по час надання відповіді громадянка ОСОБА_8 отримала у товариства фінансові кредити. Також вказано, що предметом застави від 24.01.2022 року є сережки, загальна та чиста вага 0,850, проба 585, які отримано від ОСОБА_8 , про що наявна копія договору фінансової позики від 24 січня 2022 року.

Оцінюючи досліджені в порядку ст.ст.89, 94 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведено повністю та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Під час судових дебатів прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75, 76 КК України просив звільнити його від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки з покладанням відповідних обов`язків. Обвинувачений та його захисник, потерпіла проти цього не заперечували.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину за пред`явленим обвинуваченим визнав та каявся у вчиненому, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, характеризується посередньо; на обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра - не перебуває; його молодий вік, дані досудової доповіді органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб, проте виконання покарання у громаді можливе у винятковому порядку за умов здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що злочин, який вчинив обвинувачений згідно із ст.12 КК України належить до тяжких злочинів проти власності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Так ч.1 ст.75 КК України передбачає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що згідно із Постановою ВС від 13 листопада 2018 року справа №401/2807/16-к провадження №51-2816км18 Верховний Суд зазначив, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 має непогашені судимості за злочини проти власності, проте це не є прямою перешкодою для застосування стосовно нього положень ст.75 КК України, оскільки згідно із Постановою Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 755/8479/18 провадження № 51-375 км 19 - наявність непогашених судимостей за аналогічні злочини не є безумовною підставою, яка виключає можливість застосування до засудженого положень ст.75 КК України, враховуючи його вірний соціальний напрямок поведінки та принцип індивідуалізації покарання.

Потерпіла висловила свою згоду на звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 8 липня 2021 року у справі № 607/18721/19 провадження № 51-918км21 - позиція щодо визначення винному виду та розміру покарання й можливості звільнення від його відбування є не процесуальною вимогою, а думкою потерпілого, яка може бути врахована в сукупності з іншими обставинами, однак не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність.

Щодо досудової доповіді відділу з питань пробації, який вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб та про те, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо, - то суд враховує не лише дані цього висновку, а й всі матеріали провадження, позиції учасників процесу в частині призначення обвинуваченому покарання.

Крім того, суд враховує положення ч.5 ст.314-1 КПК України про те, що досудова доповідь не може використовуватися у кримінальному провадженні як доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, але згідно із ч.1 цієї статті метою досудової доповіді є забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання.

Крім того, таке покарання буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого ним злочину.

Щодо запобіжного заходу, який обраний обвинуваченому у даному провадженні, то суд вважає, що його слід скасувати.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою на підставі ухвали слідчого судді з 16 лютого 2022 року. Оскільки ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, його слід звільнити з-під варти в залі суду , так як згідно із ч.1 ст.377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання.

Матеріальна шкода, завдана злочином потерпілій становить 861 грн., яку не відшкодовано.

Речові докази, процесуальні витрати, цивільний позов в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 попереднє ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому за цим вироком суду, - за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі починаючи з 16 лютого 2022 року по 07 червня 2022 року.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На підставі ч.1 ст.377 КПК України звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1