Справа № 367/2215/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з технічною фіксацією в режимі відеоконференції з використанням системи «EasyCon», «ZOOM», клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно обвинуваченого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.162 КК України, що внесені в межах кримінальних проваджень №0001466 від 25.07.2018, №0000032 від 10.01.2020, №0000038 від 11.01.2020, №0000653 від 17.03.2020, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Київ, громадянин України, українець, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2018 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 020,00 грн,

в с т а н о в и в :

До Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000032 від 10.01.2020.

Одночасно із направленням обвинувального акту, прокурор звернувся з клопотанням, в якому просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В ході досудового слідства, ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 09.02.2022 терміном на 60 діб.

Термін дії запобіжного заходу спливає 09.04.2022.

В клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , прокурор вказав на обґрунтованість обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.162 КК України, існування ризиків визначених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Участь самого обвинуваченого в судовому засіданні не можлива зважаючи на бойові дії на території України з боку Російської Федерації, починаючи з 24.02.2022 року, запровадження у цьому зв`язку воєнного стану, виключення будь-якої можливості доставки обвинуваченого до суду з ДУ «Київський слідчий ізолятор» з м. Києва, а також неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції (повітряна тривога в м. Києві). Крім того, суд вважає за необхідне здійснити відповідний розгляд у визначений час, з метою захисту інтересів інших учасників процесу та збереження їхнього життя.

Судове засідання проводилось через систему відеоконференцзв`язку «EasyCon».

Зв`язок із захисником та СІЗО, на момент розгляду клопотання відсутній.

08.04.2022 о 09:00 оголошена повітряна тривога в м. Києві та Київській області.

Прокурор приймав участь в розгляді клопотання через мобільний додаток «ZOOM».

Фіксування судового засідання технічними засобами здійснено не було з технічних підстав (відсутнє інтернет з`єднання, повітряна тривога).

ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Баланс відповідних прав та інтересів громадян, які наражаються на небезпеку при виконанні вимог КПК України щодо організації обов`язкової участі обвинуваченого ОСОБА_4 (прокурор, захисник, працівники суду, працівники поліції та конвойного підрозділу, персонал ДУ «Київський слідчий ізолятор», і виконання ними своїх обов`язків в частині здійснення правосуддя, тощо) в судовому засіданні набагато переважає за право обвинуваченого бути присутнім в залі суду (як і обов`язок суду забезпечити участь обвинуваченого) під час вирішення питання в порядку ст. 315 КПК України дії запобіжного заходу у зв`язку з обвинуваченням його у вчиненні тяжкого злочину.

У цьому зв`язку, наведені вище обставини є істотними, і свідчать про наявність виключних підстав для проведення судового засідання за відсутності учасників провадження, забезпечити участь яких під час розгляду клопотання не надалось можливим з причин, що не залежали від суду чи інших посадових осіб.

З цього приводу розгляд даного клопотання здійснено за відсутності учасників провадження.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не можуть бути обмежені права, що передбачені ст. 29 Конституції України. За цією нормою Основного Закону ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час війни або іншої суспільної небезпеки, як загрожує життю нації, будь-яка Висока Договірна Сторона може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, виключно в тих межах, яких вимагає гострота становища, і за умови, що такі заходи не суперечать іншим її зобов`язанням згідно з міжнародним правом.

Обмеження, що встановлені ч. 2 ст. 15 цієї Конвенції не розповсюджуються на можливість вирішення судом питання про право на свободу та особисту недоторканість (ст. 5), про право на справедливий суд (ст. 6).

Суд вважає за необхідне здійснити відповідний розгляд у визначений час, з метою захисту інтересів інших учасників процесу та збереження їхнього життя.

В клопотанні прокурор зазначив про те, що не зменшилися ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема високий ризик переховування від суду, також існує ризик впливу на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні та ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Прокурор вказав, що заявлені ризики вже були встановлені судом при обранні (продовженні) ОСОБА_4 запобіжного заходу і на момент розгляду цього клопотання продовжують існувати.

Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор обґрунтовує обставинами вчинення інкримінованих злочинів (їх кількістю), та матеріалами, що характеризують обвинуваченого, що в сукупності обумовлює можливість тримання під вартою. Зазначає, що враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не гарантує можливості запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Крім того, на думку прокурора, ведення бойових дій та запровадження воєнного стану на території України надає додаткові ризики зникнення обвинуваченого та ухилення від відповідальності та явки до суду.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського суду Київської області підозрюваному обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09.02.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі ДПС України на строк шістдесят днів на 60 днів по 09.04.2022 включно.

За змістом ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, окрім як 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості обвинувачення.
Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Станом на 08.04.2022 року стадія судового слідства не завершена та не досліджені докази, які прокурор вважав достатніми для складення обвинувального акту, а сторона захисту не надала докази, на підтвердження своєї позиції. Із змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.162 КК України. В обвинувальному акті зокрема викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження і неможливості застосувати більш м`який запобіжний захід.
На думку суду, ризики визначені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати на момент розгляду клопотання, і хоч їх ступінь з врахуванням тривалості перебування обвинуваченого під вартою зменшився, однак в сукупності із даними, які характеризують обвинуваченого, а саме того, що ОСОБА_4 обвинувачуються у неодноразовому скоєнні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких злочинів, які він вчинив не відбувши покарання за попереднім вироком суду. Така обставина вказує на наявність ризику того, що, перебуваючи на віолі, він зможе повторно вчинити кримінальне правопорушення, що не дає суду підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно зі статтями 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За вказаних обставин, клопотання прокурора є обґрунтованим, запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час процесуально доцільною та необхідною мірою забезпечення кримінального провадження.

Запобіжний захід обирається з визначення розміру застави, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 177-194, 315, 331, 350, 376 КПК України, Прикінцеві та перехідні положення КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 08 квітня 2022 року до 07 червня 2022 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Визначити для ОСОБА_4 заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 коп.

Після внесення застави звільнити з-під варти ОСОБА_4 , якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Після внесення застави та звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою в даному кримінальному провадженні;

-не відлучатися із місця проживання: АДРЕСА_1 без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками вчинення даного кримінального правопорушення, за винятком часу в період проведення судового провадження; особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження;

-виконувати вимоги військово-цивільної адміністрації за місцем проживання/перебування.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1