Дата документу 13.06.2022 Справа № 554/4376/22
Єдиний унікальний номер справи: №554/4376/22
Провадження № 1-кс/554/5554/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, у провадженні Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000908 від 09.06.2022року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 08.06.2022 приблизно о 23 год. ОСОБА_4 перебував поряд із будинком № 42 по вул. Ціолковського в м. Полтаві, разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на лаві, розташованій на прибудинковій території розпивали спиртні напої горілку.

Під час відпочинку, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дістав ніж, яким наніс декілька ударів по тулубу ОСОБА_5 . Останній усвідомлюючи, що ОСОБА_4 , діє з наміром його вбити, з метою рятування свого життя, почав втікати.

ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але наслідки у вигляді смерті ОСОБА_5 не настали з причин, що не залежали від його волі.

09.06.2022 приблизно о 00.04 год. ОСОБА_5 доставлений каретою швидкої медичної допомоги з адреси: АДРЕСА_1 , до КП «2-га міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», де йому надана необхідна медична допомога.

Внаслідок дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани серцевої сумки, пошкодження серцевої сумки, брючна діафрагма з пораненням лівої долі печінки, множинні різані рани рук, ніг, шиї, обличчя.

В ході проведення досудового слідства по кримінальному провадженню в якості потерпілого допитано ОСОБА_5 , який повідомив, що 08.06.2022 року він в вечірній час відпочивав в дворі будинку АДРЕСА_2 із своїми знайомими та згодом до них приєдналися два чоловіки, з яких один був агресивно налаштований, та спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді ножових поранень.

Під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час особистого обшуку в останнього було вилучено наступні речі:

Футболку сірого кольору з коротким рукавом, яка поміщена до сейф-пакету НПУ ЕХРО 246226;

Спортивні шорти, чорного кольору з полосами, які поміщено до сейф-пакету НПУ SUD 2019542;

Чоловічі сандалі, шкіряні, коричневого кольору з липучками, які поміщені до сейф-пакету НПУ SUD 3104474;

Мобільний телефон «Motorola», імей НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету НПУ ЕХРО246228.

Приймаючи до уваги, що вилучений 09.06.2022 року одяг та взуття підозрюваного ОСОБА_4 03.09.1976 року народженняпо кримінальному провадженню мають значення речових доказів, та мають суттєве значення по кримінальному провадженню.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучений одяг та взуття,є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучений одяг та взуття та мобільний телефон підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,являються тимчасово вилученим майном, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

З огляду на викладене, для досягнення повноти, всебічності та неупередженостірозслідуваннявищезазначеногокримінальногоправопорушення існує потреба накладення арешту на вказані вище речі

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 09.06.2022 року під час затримання в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час особистого обшуку Футболку сірого кольору з коротким рукавом, спортивні шорти, чорного кольору з полосами, чоловічі сандалі, шкіряні, коричневого кольору з липучками, мобільний телефон «Motorola», імей НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , з позбавленням права відчуження,розпоряджання, використання, які будуть зберігатися в Полтавському РУП ГУ НП в Полтавській області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1