Справа № 302/407/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/459/21 за апеляційною скаргою прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 07.09.2021, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого за ч.1 ст.190, ч.1,2 ст.199 КК України ЯН-ЧЖЕНЬ- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 .

У провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_7 заявила клопотання про продовження обвинуваченому у даній справі Ян-Чжень- ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які були підставою для обрання та продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали та не зменшились. Наявність нових обставин, які б свідчили про необхідність скасування обраного запобіжного заходу або зміни його на більш м?який не встановлено.

Захисник ОСОБА_9 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт його підзахисного ОСОБА_10 , посилаючись на те, що ризики, якими прокурор обґрунтовує необхідність тримання під вартою відпали, а пред?явлене цьому обвинуваченому обвинувачення ґрунтується на недопустимих доказах.

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 07.09.2021 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ЯН-ЧЖЕНЬ- ОСОБА_11 залишено без задоволення.

Клопотання захисника Івана НЕМЕША про зміну запобіжного заходу задоволено.

Змінено обвинуваченому ЯН-ЧЖЕНЬ- ОСОБА_11 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю строком на два місяці з покладенням на нього обов?язків: здати до відповідних органів ДМС України паспорти: громадянина України, для виїзду за кордон (у разі наявності такого) виданого на його ім?я; з?являтися за викликом до суду; цілодобово не залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; протягом часу дії обраного запобіжного заходу не виїжджати за межі Львівської області без дозволу суду.

Роз?яснено обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з?являтися у житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов?язаних із виконанням покладених на неї зобов?язань.

Роз?яснено обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього вищенаведених обов?язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Негайно звільнено з-під варти обвинуваченого ОСОБА_10 .

Організацію та контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні. Строк дії ухвали встановлено до 07.11.2021 включно.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1,2 ст.199 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31.03.2021 ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб до 29.05.2021.

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 25.05.2021 продовжено обвинуваченому ОСОБА_10 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 24.07.2021, а ухвалою того ж місцевого суду від 21.07.2021 до 19.09.2021.

Враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, те, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою без винесення остаточного рішення по справі, відсутність належного доведення стороною обвинувачення підстав продовження відносно нього виняткового запобіжного заходу, місцевий суд вважав за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вирішив задовольнити клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, який відповідно до статті 181 КПК України полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Також місцевий суд вважає, що з метою належної процесуальної поведінки обвинуваченого до нього слід застосувати обмеження, передбачені ч.1 ст.181, ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_12 просить зазначену вище ухвалу місцевого суду від 07.09.2021 скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора та продовжити ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що в ухвалі зазначено, що на час її винесення змінився ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України про те, що обвинувачений може незаконно впливати на учасників кримінального провадження: потерпілих, свідків, які ще не допитані безпосередньо судом, експертів з метою зміни ними показань та відмови від них, шляхом умовлянь, погроз, залякувань, не виключаючи спроби підкупу останніх, оскільки на день розгляду клопотання потерпілі по справі та свідки допитані, а клопотання про допит експертів сторонами кримінального провадження не заявлялося.

Разом з тим, станом на 07.09.2021 у судовому засіданні не допитано свідка сторони обвинувачення ОСОБА_13 та десять свідків сторони захисту, зазначених у клопотанні захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 : ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , у зв?язку із чим судове засідання відкладено.

При мотивації ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України судом не надано оцінку тим обставинам, що перебуваючи на волі, Ян-Чжень- ОСОБА_8 , з метою уникнення від покарання може переховуватися від суду, оскільки не має документа, що посвідчує його особу, постійного місця проживання та реєстрації, місця роботи, міцних соціальних зв?язків, не одружений. Ухилявся від органу досудового розслідування, у зв?язку з чим ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області 16.03.2021 надано дозвіл на затримання ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні тяжких умисних, корисливих злочинів, за які Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавленні волі, зокрема за ч.1 ст.199 КК України на строк від трьох до семи років та за ч.2 ст. 199 КК України на строк від п?яти до десяти років з конфіскацією майна.

Існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів. Також, згідно вироку Шевченківського райсуду м. Львова від 21.05.2012 засуджений за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, має не зняту та не погашену відповідно до закону судимість, тобто є схильним до вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, зазначені ризики на сьогоднішній день, на думку прокурора, не зменшилися і застосування більш м?якого запобіжного заходу не може їм запобігти.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Частина 4 вказаної статті передбачає, що орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Згідно ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з?являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов?язаних із виконанням покладених на неї зобов?язань, використовувати електронні засоби контролю.

В ухвалі суду від 07.09.2021 у справі № 302/407/21 не зазначено, якому саме органу поліції для виконання така передається.

Змінивши запобіжний захід, суд фактично застосував інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а оскарження такої ухвали передбачено ст.309 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд визнає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, обвинуваченого та його захисника, неявка яких, з огляду на положення ст.405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що прокурор, обвинувачений, захисник неодноразово належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 на винесене у даній справі рішення від 07.09.2021.

Доводи прокурора в зазначеній вище апеляційній скарзі про незаконність та необґрунтованість судового рішення у даній справі від 07.09.2021 колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Так, відповідно до ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Частиною 2 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Апеляційний суд вважає, що висновок місцевого суду про те, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 відповідає вимогам ст.ст. 177,183,184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Обґрунтованим є й висновок місцевого суду про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вказаний висновок підтверджується доданими до клопотання доказами.

На переконання апеляційного суду, наведені у клопотанні прокурора відомості та матеріали справи свідчать про достатність підстав вважати на цій стадії судового розгляду обґрунтованою підозру Ян-Чжень- ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1,2 ст.199 КК України, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України визнані слідчим суддею обґрунтовано: можливість обвинуваченого ОСОБА_10 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом із тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими та правильними висновки місцевого суду про те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам. Погоджуючись із вказаним висновком місцевого суду, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що стороною обвинувачення належно не мотивовано та не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 . Тому апеляційний суд погоджується і з висновком місцевого суду про те, що доводи прокурора у цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду місцевим судом, так і апеляційним судом апеляційної скарги прокурора.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання прокурора не містить переконливого обґрунтування, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою ОСОБА_10 , буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю є достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого Ян-Чжень- ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд також вважає, що місцевим судом обґрунтовано, з огляду на положення ч.6 ст.181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покладено на обвинуваченого ОСОБА_10 передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки.

Крім вищевикладеного апеляційний суд враховує, що відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвалами Воловецького районного суду за клопотанням прокурора: від 26.10.2021 обвинуваченому ОСОБА_10 продовжено строк домашнього арешту до 26.12.2021, від 20.12.2021 до 20.02.2022, від 16.02.2022 до 16.04.2022.

Апеляційний суд на даний час не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 .

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування вищевказаної ухвали місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення вказаної вище апеляційної скарги прокурора не має, а ухвала місцевого суду, відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постановлену щодо обвинуваченого ЯН-ЧЖЕНЬ- ОСОБА_6 ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 07.09.2021 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: