Справа №463/376/21
Провадження №1-кс/463/2458/22
У Х В А Л А

20 травня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю с. Новий Кропивник Дрогобицького району Львівської області, з вищою освітою, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст. 367 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 23:00 год. до 06:00 год.
Клопотання мотивує тим, що в провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові перебуває кримінальне провадження № 0001227 від 15.10.2020.
В межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст. 367 КК України, а саме у вчиненні зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки та службової недбалості, що спричинило тяжкі наслідки.
Зокрема, згідно даних слідства, що наказом директора ДП «Дрогобицьке лісове господарство» № 70-к від 12.09.2019, ОСОБА_5 прийнято на посаду майстра лісу Східницького лісництва з 13.09.2019.
Відповідно до статуту ДП «Дрогобицьке лісове господарство» (юридична адреса: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Стрийська, 29) затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України» №128 від 14.04.2017 дане підприємство створене відповідно до наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 №133 «Про організаційну структуру управління лісового господарства України», засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України і координується Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.
Згідно з п.п. 3.1, 3.2.1, 3.2.5, 3.2.7, 3.2.19 ст. 3 вказаного Статуту, підприємство створено з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Основними напрямками діяльності підприємства є проведення заходів з відновлення лісів, підвищення їх продуктивності та поліпшення якісного складу. Забезпечення охорони лісів від порушень лісового господарства і притягнення до адміністративної відповідальності громадян та посадових осіб при вчиненні ними адміністративних правопорушень у сфері лісового господарства. Облік і використання лісових ресурсів. Проведення рубок з додержанням діючих настанов та правил.
Згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», органи державної лісової охорони є правоохоронними органами.
Відповідно до «Положення про державну лісову охорону», затвердженого постановою КМУ № 976 від 16.09.2009 та Додатку до нього, лісничий, помічник лісничого та майстер лісу входить у склад лісової охорони, а Держлісоохорона має статус правоохоронного органу.
Таким чином ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.
Статтею 241 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 49,63-70,73,75,77,188-5 цього Кодексу.
Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, його заступники, головні лісничі, старші інженери та інженери, командири авіаланок, старші льотчики-спостерігачі та льотчики-спостерігачі баз авіаційної охорони лісів, лісничі, помічники лісничих, майстри лісу.
Окрім цього, відповідно до посадової інструкції майстра лісу, з якою ОСОБА_5 ознайомлений під розпис, затвердженої директором ДП «Дрогобицьке лісове господарство», майстер лісу безпосередньо підпорядковується лісничому та є керівником свого об`їзду. Майстер лісу в межах закріпленого обходу, здійснює охорону лісу та захист лісових насаджень керівництво працівниками на лісокультурних, лісомеліоративних, лісозахисних, протипожежних та інших лісогосподарських роботах. Організовує роботу і контролює виконання ними своїх обов`язків. Здійснює контроль за правильністю лісокористування, охороною і захистом лісу на закріплених лісогосподарських дільницях. Проводить ревізії кварталів і довіреного майна, а також веде роз`яснювальну роботу серед населення з питань збереження і збільшення лісових ресурсів. Перевіряє додержання лісозаготівельниками та іншими лісокористувачами правил відпуску лісу на пні, правил рубання лісу. Вживає заходи до усунення виявлених порушень. Перевіряє складені протоколи про порушення лісового законодавства і правил полювання, а також самостійно складає протоколи про такі порушення і передає їх і лісництво. Дає вказівки робітникам щодо усунення порушень лісового законодавства, встановленого порядку ведення лісового господарства і лісокористування. Оглядає місця рубань, заготівлі лісоматеріалів.
Здійснює державний контроль за станом використання, відтворенням, охороною й захистом лісів, що перебувають у користуванні. Веде облік обсягу та якості виконаних робіт.
Майстер лісу несе відповідальність за якість і своєчасність виконання покладених на нього цією посадовою інструкцією обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду майстра лісу Східницького лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство», уповноважений на виконання адміністративно-господарських та організаційно розпорядчих функцій та являється службовою особою.
Інструкцією про порядок проведення ревізій лісових обходів (майстерськи хдільниць) затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України 08.02 2010 р. № 23, передбачено, що за допущені порушення та недоліки в роботі, виявлені ревізіями, насамперед за незаконне вирубування та пошкодження дерев і чагарників, в тому числі невстановленими лісопорушниками, нестачу або псування майна, будівель, споруд, нестачу або необгрунтовані лишки готової продукції та інших матеріальних цінностей матеріально-відповідальні особи притягуються до дисциплінарної відповідальності, а у разі нанесення втрат - до матеріальної відповідальності відповідно до чинного законодавства. Посадові особи лісової охорони, які допустили халатність та зловживання службовим становищем під час проведення ревізій (приховування лісопорушень, недоліків в роботі, крадіжок матеріальних цінностей) несуть дисциплінарну та іншу відповідальність відповідно до чинного законодавства.
12.09.2019 між ОСОБА_5 та ДП «Дрогобицьке лісовегосподарство» укладено договір «Про повну матеріальну відповідальність», згідно якого ОСОБА_5 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому ДП «Дрогобицьке лісове господарство» матеріальних цінностей, і у зв`язку з чим зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або для інших цілей матеріальних цінностей ДП «Дрогобицьке лісове господарство» і вживати заходів для попередження збитків; своєчасно повідомляти керівнику ДП «Дрогобицьке лісове господарство» про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та залишки ввірених йому матеріальних цінностей; братии учать в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.
Однак, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді майстра лісу Східницького лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство», тобто являючись службовою особою, яка постійно обіймає на державному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в період з вересня 2019 року по жовтень 2020 року, неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, а саме неналежним чином здійснював облік ввірених йому товарно-матеріальних цінностей підприємства, не забезпечив їх збереження, не вжив заходів для попередження збитків, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, за наступних обставин.
Так, 13.09.2019 майстер лісу Східницького лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство» ОСОБА_5 , згідно акту-прийому передачі, затвердженого директором ДП «Дрогобицьке лісове господарство» ОСОБА_6 , прийняв обхід №3, що складається з кварталів №57, № 58, №59, №68, разом із готовою лісопродукцією і виробами переробки, які знаходяться під охороною лісника і належать до передачі. На момент складання акту прийому-передачі самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (незаклеймовані пні) у прийнятому ОСОБА_5 обході № 3 не було.
У подальшому, впродовж періоду вересня 2019 жовтня 2020 року,здійснюючи свої службові обов`язки майстра лісу Східницького лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство» (юридична адреса: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Стрийська, 29), ОСОБА_5 , неналежно поставився до їх виконання, через несумлінне ставлення до них, а сааме неналежно здійснював керівництво працівниками на лісогосподарських роботах, недбало перевіряв якість робіт, не здійснював відповідним чином контроль за правильністю лісокористування, неналежним чином проводив обсяг та якість виконаних робіт, неналежним чином здійснював облік ввірених йому товарно-матеріальних цінностей підприємства, не забезпечив їх збереження, не вжив заходів для попередження збитків, внаслідок чого у вказаний період часу допустив втрату допустив втрату лісоматеріалів (лісопродукції) у ввіреному йому обході № 3 Східницького лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство», зокрема вкварталі №57 на 45,54 м3 на суму 26231,04 гривень, в кварталі № 58 на 138,803 м3 на суму 79950,53 гривень, в кварталі №59 лісопродукції на 154,015 м3 на суму 92483,65 гривень, в кварталі №68 лісопродукції на 100,855 м3 на суму 64355,85 гривень, а всього допустив втрату лісоматеріалів (лісопродукції) на загальну суму 263021,07 гривень, чим державним (в особі ДП «Дрогобицьке лісове господарство») інтересам заподіяно матеріальної шкоди на вказану суму, що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та, згідно п. 4 Примітки до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками.
Прокурор подав до суду заяву в якій просить проводити судовий розгляд клопотання в його відсутності, клопотання підтримує, просить таке задоволити.
Підозрюваний подав заяву, в якій просить проводити судовий розгляд клопотання в його відсутності, проти застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби не заперечує.
Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001227 від 15.10.2020 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст. 367 КК України.
Про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.367 КК України ОСОБА_5 повідомлено 19.05.2022. В силу вимог ст. 12 КК України вказані злочини є тяжким та нетяжким відповідно.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані обставини слідчий суддя розглядатиме окремо.

Чи існує обґрунтована підозра у вчиненні злочину?

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Наявність обґрунтованою підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.
Крім того, в цьому аспекті важливо відзначити, що відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність («СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:
-рапортом про виявлення кримінального правопорушення;
-актом інвентаризації ДП «Дрогобицьке ЛГ» під час проведення якої виявлено недостачу в обході №3 Східницького лісництва лісопродукції тощо;
-протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 , тощо;
-довідкою перевірки ДП «Дрогобицьке ЛГ» проведеної спеціалістами Західного офісу Держаудитслужби;
-висновком експерта за результатами проведення експертом Волинського НДЕКЦ МВС України судово-економічної експертизи;
-іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами, які як в сукупності так і окремопідтверджуютьпричетністьвказаноїгрупиосіб до інкримінованого злочину.

Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.
При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставини не посилається.
Також, виходячи з фактичних обставин справи, на даний час слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .
Відтак, керуючись стандартом «обґрунтована підозра» слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
В мотивах клопотання слідчий покликається виключно на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно, враховуючи таку засаду кримінального провадження як диспозитивність слідчий суддя детального розгляне можливість існування цих ризиків та не буде перевіряти можливість існування інших ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Чи існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду?

Такий ризик слідчий суддя оцінить в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочини, який інкримінуються ОСОБА_5 є такими, за які передбачено позбавлення волі, у разі доведення вини ОСОБА_5 може бути призначено покарання у вигляді шести років позбавлення волі, та останній, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкриміновані йому злочини, а також в силу своєї обізнаності у формах та методах роботи правоохоронних органів, конспірації, здійснення розшуку осіб тощо, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Підозрюваний ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідка, зокрема ОСОБА_8 , який надав та може у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього,у тому числі у суді, у зв`язку з чим останній, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу.
Зокрема ОСОБА_5 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань.
Аналогічним чином ОСОБА_5 зможе впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів які були та будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.
Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.
Відтак, ризик впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження хоч і існує, проте він є мінімальний, оскільки може бути усунений за допомогою інших заходів забезпечення кримінального провадження, які не пов`язані з позбавленням особистої свободи.

Щодо можливості підозрюваним перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З врахуванням обставин інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень слідчий суддя приходить до висновку про те, що підозрюваний може впливати на експертів у кримінальному провадженні, узгоджувати з ними процесуальну поведінку, домовлятись про зміст свідчень, сприяти розголошенню даних кримінального провадження, не прибуття на виклики слідчого, затягування строків досудового розслідування, тому наведений вище ризик є підтвердженим.

У підсумку, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків.

Підозрюваний народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новий Кропивник Дрогобицького району Львівської області.

Також, відсутня інформація про наявність в підозрюваного тяжких патологічних захворювань.
Злочини вчинено вперше. Підозрюваний не судимий. Даних про те, що до підозрюваного застосовувались раніше запобіжні заходи клопотання не містить, як і не містить інформації про повідомлення підозрюваному про вчинення іншого кримінального правопорушення.

Чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК?

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід врахувати, що така оцінка стосується перспективних фактів.
Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Відповідно до частин першої та другої статті 182 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За своєю природою такий запобіжний захід як домашній арешт носить ізоляційний характер і по відношенню до нього більш м`якими запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука та застава.
Як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування трьох ризиків. Відповідно, в силу набутих зв`язків по службі останній має реальну можливість вплинути на свідків чи інших учасників кримінального провадження і тому запобіжні заходи, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Крім того, через тяжкість покарання в межах даного кримінального провадження також доведено ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а тому на думку слідчого судді такий запобіжний захід як особиста порука, особисте зобов`язання чи застава не зможе повною мірою запобігти вказаному ризику, при тому що одночасно із такими запобіжними заходами актуальним стає попередній ризик.
Відтак слід вважати встановленим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

При цьому, з огляду на обставини кримінального провадження та враховуючи особу підозрюваного та його практично ідеальну процесуальну поведінку, слідчий суддя вважає можливим застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби з 23:00 год. до 06:00 год. що буде достатнім для вирішення підозрюваним повсякденних справ та не завдасть шкоди інтересам кримінального провадження.
Строк дії запобіжного заходу згідно цієї ухвали слід обмежити строком досудового розслідування, який відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України не може перевищувати двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Керуючись вимогами статей 176-178, 182, 194, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати вказане помешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду у визначений період доби з 23:00 год. до 06:00 год.
Строк дії запобіжного заходу згідно цієї ухвали закінчується 19 липня 2022 року.
Ухвалу передати до Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_5 , про що необхідно повідомити слідчого.
Контроль за виконанням ухвали в частині покладення обов`язків покласти на слідчого.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1