УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/817/22

Провадження № 1-кп/568/63/22

08 вересня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радивилів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000048 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Немирівка Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, інваліда 3 групи, раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
08 червня 2022 року о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , на подвір`ї господарства, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , за місцем спільного проживання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс два удари рукою, зжатою в кулак, в обличчя ОСОБА_7 . В Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, 08 червня 2022 року о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , на подвір`ї господарства, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , за місцем спільного проживання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс три удари рукою, зжатою в кулак, в обличчя ОСОБА_7 . В Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження

Вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та за ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до висновку амбулаторної психіатричної експертизи №128/22 від 14.07.2022 року ОСОБА_3 страждає психічним захворюванням у формі параноїдальної шизофренії з виходом в дефект (F20 за міжнародною кваліфікацією 10 перегляду) яке позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , оскільки за висновком проведеної судово-психіатричної експертизи він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 08 червня 2022 року він був дуже збуджений, нервовий та наніс батьку три удари кулаком в обличчя та матері п`ять ударів кулаком в обличчя. Пояснити свою поведінку він не може. На даний час, він перебуває на лікуванні Острозькій психіатричній лікарні, стан його нормалізувався, усвідомлює, що потребує лікування. Просить вибачення у батьків та шкодує про свою поведінку.

Законний представник ОСОБА_5 пояснила, що обставини кримінального провадження їй не відомі. Їй подзвонила мама та повідомила, що брат наніс їй та батьку тілесні ушкодження. Її брат ОСОБА_3 хворіє, але в побуті, за умови отримання лікування, зазвичай веде себе адекватно та неагресивно.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 08 червня 2022 року, перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, почув шум на подвір`ї. Вийшовши на подвір`я, побачив сина та дружину. Нічого не пояснюючи, син підійшов до нього та наніс три удари в обличчя. Дружина повідомила, що він теж наніс їй п`ять ударів в обличчя. Будь-яких претензій до сина він не має. Після того, яка сина госпіталізували до психіатричної лікарні, стан його змінився, він повністю усвідомлює свою негативну поведінку по відношенню до батьків, неодноразово просив вибачення.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що 08 червня 2022 року повернулась до свого домогосподарства та в дворі зустріла сина. Нічого не пояснюючи, син наніс їй п`ять ударів кулаком в обличчя. На її крик, вибіг з хати чоловік, тоді син наніс йому три удари кулаком в обличчя. Лікування, яке отримує син після госпіталізації до психіатричної лікарні, позитивно впливає на стан його здоровя. На його думку, така поведінка сина, зумовлена тим, що він не регулярно приймав медичні препарати, що були йому призначені. Будь-яких претензій до сина вона не має.

Суд, заслухавши учасників судового провадження та вирішуючи питання за клопотанням про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, виходить з того, що вчинення останнім суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, окрім показів потерпілих, доведена дослідженими у судовому засіданні доказами в обсязі, визначеному з урахуванням позицій і клопотань учасників судового провадження, а саме:

- заявою потерпілої ОСОБА_8 щодо притягнення до відповідальності її сина ОСОБА_3 , який наніс їй тілесні ушкодження у вигляді синців під оком, ударів у щелепу та скроню зліва. (а.п.41);

- заявою потерпілого ОСОБА_7 щодо притягнення до відповідальності його сина ОСОБА_3 , який наніс йому тілесні ушкодження у вигляді синців під оком та лівої частини обличчя. (а.п.8);

- висновком експерта №77/62 від 22.06.2022 року, відповідно до висновків якої у ОСОБА_8 наявні тілесні ушкодження у виді масивної підшкірної навколоорбітальної гематоми справа та тріщина лівої н/щелепи без зміщення, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я. (а.п.21-22)

- висновком експерта №78/61 від 22.06.2022 року, відповідно до висновків якої у ОСОБА_7 наявні тілесні ушкодження у виді забійної підшкірної гематоми лівої надбрівної дуги, осадження шкірних покривів в ділянці лівої надбрівної дуги, нижньої гуди, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. (а.п.56-57)

Враховуючи сукупність наведених обставин даного кримінального провадження, надані стороною обвинувачення докази, суд вважає доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих діянь за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК КК України.

Однак, відповідно до ст.93 КК України до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання, судом можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 2 статті 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно довідки КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» Радивилівської міської ради №346 від 15.06.2022 року ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку з 2007 року в лікаря-психіатра, на обліку з лікаря нарколога не перебуває. (а.с.59)

Із наданого суду стороною обвинувачення висновку судово-психіатричного експерта №128/22 від 14.07.2022 року, встановлено, що ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням параноїдної шизофренії з виходом у дефект, яке позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення страждав на психічний розлад. внаслідок якого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїми психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. (а.п.80-84).

Згідно довідки КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради №517 від 02.08.2022 року ОСОБА_3 з 08.06.2022 року знаходиться на лікуванні у вказаному закладі. (а.с.15)

Правова позиція Європейського суду з прав людини у справах "G. v. France" (п.39), "Halilovic v. Bosnia and Herzegovina" (п.18) визначає, що почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Відповідно до приписів частини першої статті 18, частин першої, другої статті 19 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа. Осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки; до такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За визначенням статті 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння (пункт 1 частини першої статті 93 КК України). Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд, зокрема, може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом (пункт 2 частини першої статті 94 КК України).

Згідно з частиною третьою статті 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Частиною другою статті 513 КПК України встановлено, що суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи усе викладене та ступінь тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, обставини цього суспільно небезпечного діяння, беручи до уваги особу ОСОБА_3 , у тому числі з урахуванням досліджених судом і наведених вище характеризуючих його відомостей, тому суд дійшов до висновку, що відносно нього має бути застосований примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи до ОСОБА_3 не застосовувалися, прокурором у суді зазначено про відсутність підстав для їх застосування.

Керуючись ст.ст.512, 513 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000048 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Немирів Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, інваліда 3 групи, раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Копію цієї ухвали суду негайно після проголошення вручити учасникам судового провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1