Справа № 307/3837/22
Провадження № 1-кс/307/801/22
УХВАЛА
29 вересня 2022 року м.Тячів
Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів, клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене першим заступником керівника Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
Старший слідчий слідчого відділення Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим першим заступником керівника Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 22 на 23 вересня ОСОБА_5 1983 р.н., мешканець АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , використовуючи безпорадний стан малолітньої дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в зв`язку з своїм віком не в повній мірі могла розуміти характеру і значення вчинюваних з нею дій, шляхом застосування психологічного насилля, яке виразилось у погрозі своїй доньці ОСОБА_7 віддати ї до дитячого будинку, одночасно при цьому застосовуючи фізичну силу подолав її фізичний опір, без згоди останньої, вступив з нею у статеві зносини природнім способом, тобто вчинив відносно малолітньої ОСОБА_7 , дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій.
Таким чином, за твердженням слідчого ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 182 КК України згавалтування, тобто вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди,
27.09.2022 о 15:30 год. за адресою власного місця проживання в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
28.09.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
За твердженням слідчого, вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджена зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , протоколами допиту неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , та ОСОБА_7 , протоколом освідування особи ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, може незаконно впливати на потерпілих, які є його дітьми та перебували у нього на утриманні, а також перешкодити встановленню інших свідків події та впливати на них, з метою можливої зміни показів на його користь або відмовити від дачі показів, може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий у клопотанні також зауважує, що у органу досудового розслідування наявні достатні докази вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, за вчинення яких йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років.
Отже, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вище наведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.
Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, а тому слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на шістдесят днів.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, та просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зауважив, що не дивлячись на наявність позитивної характеристики за місцем проживання підозрюваного, останній тривалий період знущається над власними дочками, які будучи допитаними вказали саме на свого батька, як особу, яка їх тривалий період ґвалтувала. Ствердив, що факт ґвалтування потерпілих, підтверджено медичними оглядами.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечив проти часткового задоволення клопотання. Зауваживши, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а дітей передати на виховання їх бабусі, яка живе неподалік.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні обставин вчинення кримінального правопорушення не визнав та просив звільнити його з під варти та допустити до роботи. В заперечення необґрунтованості підозри, пояснив, що діти його оббрехали, причиною чого стало побиття ним нещодавно дочок через те, що в хаті вони, не прибирали, їсти не готували, одяг не складали, та собаку не кормили. Пояснив, що молодша дочка вже втікала раніше з дому, приблизно рік назад в будинок його родича де ніхто не проживає та цього разу вона також втекла, однак в цьому будинку її не було. Ствердив, що цілу ніч її шукав, однак до поліції не заявляв. Пояснюючи відсутність в дома електроенергії та незабезпечення дітям умов для належного виховання та навчання вказав, що будинок в якому вони проживають живиться електроенергією через подовжував з будинку його матері, яка також періодично виховувала дівчат. Однак вже біля місця вона відключила цей подовжувач через те що він не сплатив їй гроші за надану з її будинку електроенергію.
Заслухавши думку прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
За ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та долучених до клопотання, а саме:
- протоколом прийняття заяви від малолітньої ОСОБА_7 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення від 27.09.2022 о 12 год. 00 хв.;
- протоколом огляду місця події від 27.09.2022 року, яким проведено огляд дворогосподарства та житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 де проживали потерпілі та підозрюваний;
- довідкою лікаря від 27.09.2022 , відповідно до якого було проведено гінекологічний огляд потерпілої ОСОБА_8 та встановлено наявність старих розривів піхви;
- довідкою лікаря від 27.09.2022 про дитячий огляд гінекологом, потерпілої ОСОБА_7 ;
- протоколом допиту (неповнолітньої) потерпілої ОСОБА_7 від 27.09.2022, відповідно до якого остання вказала що, підозрюваний вже на протязі декількох років примусово вступає з нею у статеві зносини;
- протоколом допиту (неповнолітньої) потерпілої ОСОБА_8 від 27.09.2022, відповідно до якого остання також вказала що, підозрюваний вже на протязі декількох років примусово вступає з нею у статеві зносини. Вперше він вступив з нею в статевий акт в 2019 році коли їй було 11 років, після чого змушував її вступати в статевий акт кожного тижня, а інколи і два рази на тиждень;
- протоколом освідування особи ОСОБА_8 , відповідно до якого встановлено наявність старих розривів піхви;
Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування.
Поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (рішення від 11.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року. Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
Водночас, слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Беручи до уваги вивчені матеріали клопотання, обґрунтування сторони кримінального провадження з боку обвинувачення, особу підозрюваного, який раніше в силу положень ст. 89 КК України не судимий, його соціальні зв`язки, категорію кримінального правопорушення в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 - проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, стосовно неповнолітніх, власних дітей, слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; незаконного впливу на неповнолітніх потерпілих, батьком яких він являється, що суттєво впливає на сприятливість умов щодо можливості такого впливу з його боку, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи характер інкримінованих йому діянь, можливість вчинення іншого кримінального провадження в тому числі щодо потерпілих, які є дітьми і фактично позбвалені материнського піклування та підлягають особливому захисту з боку держави.
Разом з цим, слідчий суддя вважає, що наявність у ОСОБА_5 постійного місця роботи та позитивних характеристик, не спростовують наведених висновків щодо наявності зазначених вище ризиків. З огляду на встановлені під час розгляду клопотання обставини, на які вказував і сам підозрюваний, в сім`ї ОСОБА_5 з того часу, як мати покинула дітей, склалася та тривалий період в межах дев`яти років, існувала атмосфера приниження дітей, через надмірну вимогливість батька щодо виконання ними обов`язків пригтування їжі та інших, які не характерні виконанню дітьми в силу їх вікових особливостей та яким на час розгляду клопотання виповнилося лише 13 та 15 років та за невиконання яких підозрюваний дітей бив.
При цьому, слід звернути увагу, що у створенні наведеної атмосфери, має причетність також і мати самого підозрюваного, яка як встановлено під час розгляду клопотання не переймалася тим, що в будинку проживають її внуки, які потребують виконанню ввечері домашніх шкільних завдань та через несплату підозрюваним їй коштів, вимкнула від них електрику та більше місця діти проживали без світла.
Відтак доводи захисника, щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та передання дітей на виховання їх бабусі матері підозрюваного, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканці АДРЕСА_3 , не заслуговують на увагу.
З урахуванням вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, враховуючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак, клопотання сторони кримінального провадження з боку обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає до задоволення.
При цьому, питання доведеності вини підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.
Між тим, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 діяння та наслідки його вчинення, які безпосередньо впливають на психоемоційний стан дітей, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 15 год. 30 хв. 27 вересня 2022 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Строк дії ухвали закінчується 25 листопада 2022 року, включно.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.
Визначити час оголошення повного тексту ухвали 30 вересня 2022 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1