Справа №:755/2855/22
Провадження №: 1-кс/755/616/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000843 від 06.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000843 від 06.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2022 року близько 11:00 ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 прийшли до місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де зустріли ОСОБА_9 .

У подальшому вказані особи разом з ОСОБА_9 піднялись до помешкання ОСОБА_4 , а саме до квартири АДРЕСА_3 , де спільно вживали алкогольні напої.

Того ж дня, близько 15:00, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почався конфлікт на ґрунті того, що останній сховав мобільний телефон ОСОБА_8 . Під час вказаного конфлікту ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_9 . До вказаного конфлікту приєднався ОСОБА_4 , який розпочав бійку з ОСОБА_9 , у ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення смерті ОСОБА_9 з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_4 знайшов у себе в помешканні молоток, яким наніс ОСОБА_9 близько 6 ударів в область голови, тим самим подолав волю останнього до опору. Після цього, ОСОБА_4 почав тягнути ОСОБА_9 до коридору, продовжуючи наносити останньому удари молотком в область голови та кінцівок.

У подальшому, з метою подолання опору ОСОБА_9 , ОСОБА_4 знайшов у себе в помешканні мотузку, зв`язав нею верхні та нижні кінцівки ОСОБА_9 та продовжив наносити по них удари молотком.

Після цього, використавши ще одну мотузку, прив`язав один її кінець до зв`язаних рук, а інший до турніку, тим самим піднявши верхню частину тулуба ОСОБА_9 приблизно на 10 см від підлоги, чим створив умови для подальшого його удушення.

Крім того, задля припинення прохань ОСОБА_9 про те, щоб його не вбивали, ОСОБА_4 знайшов у себе в помешканні вату та ізолюючу стрічку, вставив кляп в рот ОСОБА_9 , закріпивши його ізолюючою стрічкою.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 з корисливих мотивів з метою заволодіння майном потерпілого, знайшов у себе в помешканні електричний шнур та почав придушувати ним останнього. Переконавшись, що ОСОБА_9 знаходиться у свідомості, ОСОБА_4 ще раз придушив останнього, після чого переконавшись, що ОСОБА_9 все ще знаходиться у свідомості, а потім третій раз придушив останнього.

Через деякий час, орієнтовно наступної доби, виявивши, що ОСОБА_9 знаходиться без ознак життя, ОСОБА_4 відв`язав останнього від турніка, замотав труп у килим, зав`язавши його мотузками та ще через деякий час (близько 05:00 05.04.2022 року) виніс до смітника поруч з місцем проживання.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 з корисливих мотивів з метою заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном останнього, яким розпорядився на власний розсуд, а саме близько 13:00 05.04.2022 року продав ФОП ОСОБА_10 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 020-1250 смерть ОСОБА_9 настала від асфіксії внаслідок удавлення петлею.

08.04.2022 року у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Як зазначає слідчий у клопотанні, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом від 06.04.2022 року; протоколом огляду місця події від 06.04.2022 року; копією лікарського свідоцтва про смерть від 07.04.2022 року; протоколом огляду місця події від 06.04.2022 року; протоколом обшуку від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.04.2022 року; протоколом пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_10 від 07.04.2022 року; протоколом огляду місця події від 07.04.2022 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 07.04.2022 року; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_8 від 07.04.2022 року; речовими доказами та іншими доказами в їх сукупності.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий в клопотанні зазначив, що в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, а саме:

- п. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років;

- п. 3 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх, з метою схилити їх до дачі неправдивих показів у судовому засіданні;

- п. 4 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;

- п. 5 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У поданому клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні. У зв`язку з чим прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що підозра є необгрунтованою, а ризики, передбаченні ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведенні прокурором. Крім цього, зазначив, що ОСОБА_4 не пам`ятає всіх обставин ПОДІЇ та деякі слідчі дії проводилися без учасі захисника. Захисник вважає, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з огляду на оголошений військовий стан у державі, оскільки такий запобіжний захід надасть змогу ОСОБА_4 працювати.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи та прохання свого захисника. Крім того, у судовому засіданні підзрюваний визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та вказував, що жалкує про вчинене.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Статтею 184 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу. Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за № 0000843 від 06.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. 08.04.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.
Слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000843 від 06.04.2022 року; рапортом від 06.04.2022 року; протоколом огляду місця події від 06.04.2022 року; копією лікарського свідоцтва про смерть від 07.04.2022 року; протоколом огляду місця події від 06.04.2022 року; протоколом обшуку від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 06.04.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.04.2022 року; протоколом пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_10 від 07.04.2022 року; протоколом огляду місця події від 07.04.2022 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 07.04.2022 року; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_8 від 07.04.2022 року; та іншими матеріалами у своїй сукупності.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя на підставі наданих матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим - позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 ч. 2 ст. 115 КК України; вік та стан здоров`я підозрюваного (задовільний); відсутність сталих соціальних зв`язків не одружений, дітей не має; репутацію підозрюваного тривалий час не працює, вживає алкогольні напої; майновий стан; відсутність місця роботи (немає стабільного джерела доходу); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки з огляду на те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
На підставі вказаних вище обставин у їх сукупності та взаємозв`язку слідчий суддя дійшов висновку про наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені у поданому клопотанні. Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством. Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 183, 186, 193-196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах 60 днів, з моменту його фактичного затримання, тобто до 03 червня 2022 року.
Суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні. Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Повний текст ухвали буде проголошено 11 квітня 2022 року о 10 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1