Єдиний унікальний номер № 285/3966/18
Провадження № 1-кп/0285/105/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/3966/18 0000163) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове, Коростишівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК Україн
установив:
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ), обіймаючи посаду гранатометник механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти 2 механізованого батальйону, в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин 20 вересня 2014 року самовільно залишив територію польового табору військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ), яка дислокувалась за адресою: полігон " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в районі населеного пункту Улянівка Миколаївської області та до 11 червня 2015 року, коли прибув до пункту постійної дислокації, проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з військовою службою, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад один місяць, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та пояснив, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.
Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання.
Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з роз`ясненням, що міститься у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.
У судовому засіданні встановлено, що на час надходження клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності до суду закінчився строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 407 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження, відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, яке відноситься до не тяжких злочинів, злочин вчинено 11.06.2015.
ОСОБА_4 не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває і по даному кримінальному провадженню не перебував.
В матеріалах кримінального провадження відсутні будь які відомості, які вказували б на ухилення ОСОБА_4 від досудового розслідування або суду.
Порушення строків давності судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284-287, 314 КПК України суд
постановив:
Клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження 285/3966/18 0000163)по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України подальшим провадженням - закрити.
Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1