Номер провадження 1-кп/754/496/22
Вирок
Іменем України
22 серпня 2022 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» кримінальне провадження №0000201 від 27 січня 2021 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росіянівка Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-08 вересня 2009 року Суворівським районним судом м. Одеси за ч. 1, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2009 року вирок змінений, застосовано ст. 69 КК України, засуджений до 5 років позбавлення волі;
-30 травня 2012 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі;
-06 грудня 2012 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді 7 років 7 місяців позбавлення волі;
-23 вересня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді 7 років 8 місяців позбавлення волі; 16 грудня 2015 року втік з місць позбавлення волі;
-20 березня 2018 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 393, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
-12 квітня 2018 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 09 квітня 2020 року по відбуттю строку покарання;
-25 жовтня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-22 листопада 2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_5 ,
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 27 січня 2021 року приблизно о 00 год. 40 хв., перебуваючи біля будинку № 3 по вул. Кіото в м. Києві, побачив раніше незнайому ОСОБА_7 , яка мала при собі сумку, в середині якої знаходився ноутбук, після чого у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, підбіг до потерпілої ОСОБА_7 , штовхнув її на землю, від чого остання впала, чим завдав фізичного болю, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, таким чином подолавши волю потерпілої та шляхом ривка, вихопив сумку потерпілої, в середині якої знаходився ноутбук Dell 515F58H1SDDL-8BK, Inspirion 5570, чорного кольору, вартістю 9800 грн. 00 коп., гарнітура та комп`ютерна мишка, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги потерпілої ОСОБА_7 зупинитися та повернути сумку, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 9800 грн. 00 коп.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 30 січня 2021 року приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи під мостом, що по пр. Броварському, 3-в в м. Києві, побачив раніше незнайому ОСОБА_8 , яка тримала в руках мобільний телефон, після чого у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, підбіг до потерпілої ОСОБА_8 , штовхнув її на землю, від чого остання впала, чим завдав фізичного болю, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, таким чином подолавши волю потерпілої та шляхом ривка, вихопив з рук потерпілої мобільний телефон РОСО Х3 6/64 Gb Cobalt blue (M2007J20CG), imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 5479 грн. 17 коп., який був у силіконовому чохлі та в середині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора «Лайфселл», які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги потерпілої ОСОБА_8 зупинитися та повернути їй мобільний телефон, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 5479 грн. 17 коп.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 04 лютого 2021 року приблизно о 17 год. 45 хв., перебуваючи на першому поверсі другого під`їзду будинку № 25 по пр. Маяковського в м. Києві, побачив раніше незнайому ОСОБА_9 , яка тримала в руках сумку, після чого у обвинуваченого ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, підійшов до потерплої ОСОБА_9 та шляхом ривка, вихопив з рук потерпілої сумку, яка матеріальної цінності для неї не становить, в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 800 грн.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги потерпілої ОСОБА_9 зупинитися та повернути їй сумку, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 800 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 18 квітня 2021 року приблизно о 14 год. 20 хв., перебуваючи біля будинку № 12 по вул. Шолом-Алейхема в м. Києві побачив ОСОБА_10 , який тримав в руках мобільний телефон, після чого у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, підбіг до ОСОБА_10 та шляхом ривка, вихопив у нього з рук мобільний телефон Samsung A 50, SM-A505FZBUSEK, imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 , вартістю 5400 грн. 00 коп., в середині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги потерпілої ОСОБА_11 зупинитися та повернути їй мобільний телефон, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 5400 грн. 00 коп.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, вчиненому повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в суді визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив встановлені судом обставини справи, фактичні обставини справи, перелік та вартість викраденого не оспорював, щиро розкаявся та дав суду показання, що вчинив чотири епізоди грабежів. Так, 27 січня 2021 року вночі біля будинку № 3 по вул. Кіото в м. Києві побачив жінку, яка тримала в руках сумку з ноутбуком, з метою викрадення цієї сумки, він штовхнув жінку, від чого остання впала на землю, після чого вихопив з її рук сумку та втік з місця. В подальшому продав ноутбук, а отримані кошти витратив на свої потреби. Крім того, 30 січня 2021 року у вечірній час перебуваючи під мостом по пр. Броварському в м. Києві, побачив жінку, яка тримала в руках мобільний телефон. З метою викрадення телефону він штовхнув жінку, від чого та впала, вихопив з її рук телефон та втік з місця події. Згодом телефон продав, а отримані кошти витратив на свої потреби. Також, на початку лютого 2021 року перебуваючи на першому поверсі будинку по пр. Маяковського побачив жінку, яка тримала в руках сумку, з метою викрадення сумки, він ривком вихопив її з рук жінки та втік з під`їзду. В сумці було 800 грн. та якісь ліки. Гроші витратив на власні потреби, ліки викинув. Також, 18 квітня 2021 року в денний час доби, перебуваючи біля будинку № 12 по вул. Шолом-Алейхема в м. Києві, побачив хлопчика, який тримав в руці мобільний телефон, з метою викрадення цього телефону, він ривком вихопив його з рух хлопчика та втік з місця, в подальшому телефоном розпорядився на власний розсуд.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують її покарання.
Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 67 КК України визнає рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше неодноразово судимий, не працює, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, та обирає йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений 22 листопада 2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, кримінальне правопорушення за цим вироком суду вчинив до постановлення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року, при призначенні остаточного покарання обвинуваченому суд керується вимогами ч.4 ст. 70 КК України та застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 486 грн. 90 коп.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року, у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 22 серпня 2022 року.

В строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати частково відбуте ним покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року з 01 серпня 2021 рокупо 22 серпня 2022 року.

Речовий доказ в кримінальному провадженні: цифровий носій micro sd з записом слідчого експерименту зберігати в матеріалах судового провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 486 грн. 90 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий -