ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/883/22 Справа № 201/2366/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2022 року, про відмову у задоволенні скарги адвоката щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю секретаря ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя, врахувавши заяву ОСОБА_6 від 07.02.2022, в якій той зазначав про необхідність внесення відомостей Дніпровською обласною прокуратурою до ЄРДР щодо вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_8 , у зв"язку із вчиненням нею перешкоди для здійснення правомірної діяльності захисника по наданню правової допомоги, дійшов висновку, що зміст скарги фактично зводяться до незгоди заявника із процесуальними рішеннями судді при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , що не є підставою для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Не погоджуючись з цією ухвалою, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, у разі його пропущення, ухвалу скасувати та постановити нову, якою зобов"язати Дніпровську обласну прокуратуру внести відомості до ЄРДР, за фактами викладеними у заяві ОСОБА_6 від 07.02.2022.

В обґрунтуванні причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення адвокат посилається на те, що у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, тоді як її повний текст він отримав лише 07.06.2022, тому, на думку апелянта, строк апеляційного оскарження цієї ухвали спливає 12.06.2022, через що, у разі пропущення цього строку, просить визнати поважними причини його пропуску та поновити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат посилається на те, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні його скарги, не надав належної оцінки викладеним у ній доводам, зокрема тому, що прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури, незважаючи на те, що суддя ОСОБА_8 провела судове засідання 22.12.2021 та 30.12.2022, зокрема щодо ОСОБА_6 за відсутності його захисника, безпідставно відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_6 від 07.02.2022 про внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР, що є грубим порушенням вимог ч. 1 ст. 214 КПК України. При цьому, адвокат звертає увагу на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинах та участь захисника, у судовому засіданні в такому випадку, є обов"язковою, що було проігноровано суддею ОСОБА_8 та свідчить про наявність в її діях складів кримінальних правопорушень, зазначених у скарзі. З огляду на викладене, на переконання апелянта, ухвала підлягає скасуванню, з постановленням нової.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, колегія суддів виходить з того, що оскаржуване рішення було постановлено, хоча і за участю адвоката ОСОБА_5 , однак в судовому засіданні слідчим суддею було оголошено лише його резолютивну частину, а копію повного тексту судового рішення адвокатом було отримано лише 07.06.2022.

При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 травня 2020 року (справа № 991/358/20; провадження № 51-1598км20) поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та встановлення підстав для його поновлення є необізнаність скаржника, який з поважних причин не був присутній у судовому засіданні під час оголошення повного тексту ухвали, про мотиви постановленої слідчим суддею судового рішення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 214 КПК, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. Виходячи зі змісту ст. 214 КПК, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж, законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вказані вимоги закону були слідчим суддею дотримані в повній мірі.

З матеріалів провадження видно, що 18 квітня 2022 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив, зокрема зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за фактами, викладеними в заяві ОСОБА_6 від 07.02.2022 про вчинення кримінального правопорушення суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи вимоги скарги адвокат вказував, що 07.02.2022 ОСОБА_6 подав заяву щодо вчинення ряду систематичних кримінальних правопорушень з боку судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_8 , однак упоноваженою особою жодних дій, спрямованих на внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства не вчинялося.

Ухвалою слідчого судді від 25 травня 2022 року відмовлено у задоволенні цієї скарги, мотивуючи тим, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості дій судді має відповідний орган згідно з законодавством, а тому на цей час відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення суддею Жовневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що викладені у вказаній заяві факти за своїм змістом та сутністю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять відповідних ознак, а усі доводи заявника свідчать про фактичну незгоду із процесуальними рішеннями судді при розгляді провадження, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

На забезпеченні відповідних гарантій незалежності суддів з урахуванням міжнародних стандартів неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України, який, зокрема у рішенні по справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч. ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004 зазначив, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається.

Окрім того, згідно з п.п. 66-68 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості. Лише держава може домагатися цивільної відповідальності судді, подавши скаргу до суду у разі, коли цей суддя повинен був присудити компенсацію. Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 57 Висновку 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень, сутність окремих судових рішень контролюється насамперед шляхом процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та шляхом звернення до Європейського суду з прав людини.

Отже, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може бути безумовною підставою для притягнення судді до кримінальної відповідальності та кваліфікуватись як кримінальне правопорушення.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя надав належну оцінку заяві адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , правильно врахував вищенаведені положення закону та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що викладені у вказаній заяві факти за своїм змістом та сутністю не є повідомленням про вчинення злочину, оскільки не містять відповідних ознак, а усі доводи заявника свідчать про фактичну незгоду з рішенням суду та мотивами, наведеними в ньому, а також з процесуальними діями судді ОСОБА_8 у межах розгляду відповідного кримінального провадження, а отже відомості за заявою, внесенню до ЄРДР не підлягають.

Колегія суддів вважає ці висновки правильними і з ними погоджується з огляду на те, що для перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають його оскарження та надання йому юридичної оцінки виключно компетентним судом у межах апеляційного та касаційного провадження. Конституція України не наділяє інші органи державної влади повноваженнями щодо перевірки судового рішення в позасудовому порядку та оцінки його як "неправосудного". Передбачена законом і спеціальна процедура притягнення судді до дисциплінарної відповідальності за істотне порушення норм процесуального права при здійсненні судочинства.

Оспорювання рішень та процесуальних дій суду в інший спосіб, як про це фактично порушує питання заявник, суперечить презумпції законності судового рішення і може розглядатися як форма посягання на незалежність суду.

Разом із цим, колегія суддів зауважує, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання до уповноваженого органу не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на наведене, суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2022 року - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_5 процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2022 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3