Справа № 171/386/22
Ухвала
Іменем України

27 травня 2022 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши дистанційно у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000005, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2021 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

встановив:

25.05.2022 року на електронну адресу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Вказане клопотання надійшло до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у відповідності до розпорядження голови Верховного Суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», згідно якого змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних Верхньорогачицькому районному суду Херсонської області, та визначено підсудність вказаних справ за Апостолівським районним судом Дніпропетровської області.
В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на ті обставини, що на розгляді Верхньорогачицького районного суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000005, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України. У зв`язку з нез`явленням обвинуваченого ОСОБА_4 до судового засідання з розгляду вказаного кримінального провадження ухвалою Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 19.10.2021 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 29.10.2021 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук. 09.12.2021 року обвинуваченого ОСОБА_6 затримано працівникам поліції та в цей же день обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 02.02.2022 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до 03.04.2022 року. Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2022 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 зо 30.05.2022 року. Прокурор вказує, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, обвинувачений не одружений, не працює, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, характеризується посередньо, тому є ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, а також може незаконно впливати на потерпілого та свідків. На даний час зазначені ризики не зменшилися та продовжують існувати, застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому просив продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу на 60 днів.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Під час судового провадження вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК (частина 2 статті 331 КПК). Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою (частини 3-5 статті 199 КПК).
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі, просила клопотання задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти заявленого клопотання, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший, вказував, що має постійне місце проживання, буде з`являтися на виклики до суду та не чинити жодного впливу на потерпілого та свідків.
Адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення, які обгрунтував тим, що ОСОБА_4 умови домашнього арешту не порушував, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому було обрано без достатніх підстав, під вартою перебуває вже значний час, тому в задоволенні клопотання прокурора, щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 просить відмовити, а застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Прокурор в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід просила відмовити з підстав, зазначених у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, а у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід слід відмовити з наступних підстав.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, за вчинення вказаного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, є ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду та впливати незаконно на потерпілого та свідків, ризики не зменшилися та продовжують існувати, судовий розгляд не завершено, застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Суд приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.194 КПК України.
Так, ухвалою Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 02.02.2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 03.04.2022 року. Таке рішення мотивоване тим, що: наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України; існують ризики переховування від суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків; жодний із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Також судом враховано особу ОСОБА_4 , який не працює, є неодруженим, не має утриманців, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, раніше судимий.
На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 30.05.2022 року, однак судовий розгляд кримінального провадження не завершено з об`єктивних причин.
Суд враховує тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який з метою уникнути покарання може переховуватися від суду, оскільки був оголошений судом у розшук, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, на підставі чого суд дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме п.1,3 ч.1 цієї статті, бо є всі підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 зможе переховуватися від суду та/або незаконно впливати на потерпілого чи свідків у даному кримінальному провадженні.
Суд приходить до висновку, що прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_4 перебувати на волі.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відтак, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
За сукупності таких обставин суд, приймаючи до уваги також дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан, стан здоров`я, відсутність соціальних зв`язків, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що слід продовжити раніше обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.
Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на менш суворий запобіжний захід, оскільки на даний час ризики, визначені ухвалою суду, продовжують існувати, вони не зменшились, розгляд справи не завершено з об`єктивних причин, і інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти визначеним ризикам, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу слід відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу слід задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Керуючись ст.ст.331,350, 369-372,376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Малокаховка Каховського району Херсонської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 24.07. 2022 року.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» для відома та виконання, а також для вручення обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголосити о 13 год. 27.05. 2022 року.

Суддя ОСОБА_1