Справа № 308/2131/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

перекладача ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000454 від 14.08.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чопа Ужгородського району, українця за національністю, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.09.2021 за ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:
Встановлено, що 14 серпня 2021 року близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_5 , раніше скоївши кримінальне правопорушення, передбачене 3 ст. 185 КК України, тобто діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для власника чайна та інших осіб, тобто діючи таємно, перебуваючи біля гаражного кооперативу за адресою: АДРЕСА_2 , потрапив у гаражне приміщення через наявний на ньому із задньої сторони отвір, що був прикритий металевою бляхою, тобто проник у інше приміщення, де незаконно, безоплатно та поза волею власника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучив брухт чорного металу загальною вагою 150 кг загальною ринковою вартістю 805 грн. 00 коп., а саме: дві одиниці обгорілих дверей автомобіля з отвором для вікна, одну одиницю обгорілих дверцят автомобіля без отвору для вікна, дві одиниці обгорілих сидінь, тобто викрав чуже майно, після чого покинув місце вчинення злочину, маючи у такий спосіб реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_7 на суму 805 грн. 00 коп.

За таких обставин, встановлено достатньо підстав для висунення ОСОБА_5 , обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України), а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням в інше приміщення.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду належним чином повідомлявся, подав до суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд без його участі. Зазначив, що претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має. Цивільний позов не заявляє. Проти проведення судового засідання у порядку ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) не заперечує. Покарання залишив на розсуд суду.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів,а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та поєднаному з проникненням в інше приміщення

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття та сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліках в лікувальних закладах не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, спосіб життя (одружений, офіційно не працює), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України як тяжкий злочин, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

При таких обставинах суд вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, і вважає недоцільним призначення йому більш суворого покарання.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Розподіл процесуальних витрат у кримінальному проваджені, що підтверджуються довідкою про витрати на проведення експертизи, вирішено відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, шляхом стягнення вартості проведеної експертизи із обвинуваченого.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 349, 374, 376, 395 КПК України , суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України - три роки позбавлення волі.
Згідно з ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України, з урахуванням вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.09.2021, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 звільнитивід відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки.
На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107- 21/8770-ТВ від 21.10.2021 у розмірі 686 грн. 48 коп. Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000454 від 14.08.2021, а саме: дві одиниці обгорілих дверей автомобіля з отвором для вікна, одну одиницю обгорілих дверцят автомобіля без отвору для вікна, дві одиниці обгорілих сидінь повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1