Справа № 134/707/22
УХВАЛА
Іменем України

27 червня 2022 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника виправного центру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берізки Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

13 червня 2022 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, зазначив, що він відбув необхідну частину призначеного покарання та довів своє виправлення.

Представник виправного центру також підтримав клопотання, вказав, що засуджений ОСОБА_4 працевлаштований, має одне заохочення, заходи стягнення до нього не застосовувалися, тому він може бути звільнений умовно-достроково від відбування покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, за час відбування покарання характеризується посередньо, працює нетривалий час, те, що він дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, не допускає порушень режиму утримання, є його обов`язком і не свідчить про його сумлінну поведінку.

Заслухавши пояснення засудженого, представника виправного центру, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинні повно та всебічно вивчити дані про особу засудженого, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого, обґрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 травня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 126-1 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

Початок строку - 26.10.2021; кінець строку - 26.10.2022.

З 26 жовтня 2021 року по 23 березня 2022 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання в ДУ «Новобузький ВЦ (№ 103)», зарекомендував себе посередньо, порушень режиму відбування покарання не допускав, заохочень не мав.

З 23 березня 2022 року по теперішній час - відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)». По прибутті в установу після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених, був працевлаштований згідно цивільно-правового договору № 8-22 від 30 березня 2022 року в майстерні установи, де працює по теперішній час, поставлені завдання виконує.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо, дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускає, один раз був заохочений. Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться відповідно, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням, вимог пожежної безпеки не порушує. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускає. Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_4 підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме: 26 квітня 2022 року.

Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» - протокол № 8 від 27 квітня 2022 року - відмовлено в порушенні клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , оскільки він не довів своє виправлення.

Станом на 27 червня 2022 року ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 3 місяці 29 днів.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень засуджений ОСОБА_4 має одне заохочення у виді подяки, заходи стягнення не застосовувались.

Як вбачається з довідки про доходи, за період з квітня 2022 року по травень 2022 року включно засудженому ОСОБА_4 було нараховано 503,80 грн. заробітної плати.

Відомості про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 за період відбування покарання в ДУ «Новобузький ВЦ (№ 103)» в матеріалах справи відсутні, його посилання на те, що він працював в пекарні установи нічим не підтверджені.

Окрім того, заохочення засуджений ОСОБА_4 отримав вже під час відбування покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)», безпосередньо перед зверненням до суду з даним клопотанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Таким чином, дані про поведінку засудженого ОСОБА_4 за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України, в зв`язку з чим в задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя