Справа № 484/3719/19
Провадження № 1-кп/484/32/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001457 від 01.07.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що що 30 червня 2019 року, близько 17 години 30 хвилин (точного часу під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 перебував в гостях у ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де обвинувачений на подвір`ї домоволодіння помітив транспортний засіб - мопед марки: «Honda Dio», модель рами - НОМЕР_1 , сірого кольору, належний потерпілому ОСОБА_5 , при вигляді якого в нього виник раптовий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Реалізуючи задумане, користуючись тимчасовою відсутністю власника мопеду, не маючи передбаченого законом права на користування транспортним засобом, ОСОБА_4 підійшов до вищевказаного мопеда та почав реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне його заволодіння, а саме, взяв даний мопед та почав котити його в напрямку виходу з території домоволодіння ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_4 побачив, що у замку знаходяться ключі запалювання, привів у дію двигун мопеду та впевнившись, що мопед у справному робочому стані, сів на нього та з метою подальшого власного користування поїхав з території домоволодіння АДРЕСА_2 .
З місця вчинення злочину ОСОБА_4 на викраденому мопеді зник, таким чином розпорядившись ним на власний розсуд чим завдав потерпілому матеріальну шкоду в сумі 4050 грн.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, а саме - незаконне заволодіння транспортним засобом.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті всі обставини, тобто дата, час, місце, спосіб скоєного ним кримінального правопорушення, викладені вірно. Матеріальну шкоду відшкодував повністю, шляхом повернення викраденого мопеду потерпілому. У скоєному щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти.
Потерпілий ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду, в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, повідомивши, що жодних претензій до обвинуваченого він не має, шкода відшкодована, а міру покарання просив визначити на розсуд суду.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит потерпілого, свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні умисних дій, що виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України як умисні дії, що виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не є інвалідом, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не значиться.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, вище приведених даних про особу обвинуваченого суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.
За таких обставин встановлено, що ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинив вперше, яке є нетяжким злочином, в скоєному щиро розкаявся, добровільно відшкодував шкоду потерпілому, характеризується позитивно, а також враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання і наявність однієї обставини яка обтяжує покарання, думку потерпілого який просив міру покарання просив визначити на розсуд суду, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбуття останнім покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов під час судового розгляду не заявлявся, витрати на залучення експертів відсутні.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 369 - 371 , 373 - 376 КПК України , суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирати.
На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1