Справа № 404/1007/22
Номер провадження 1-кп/404/38/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0002199 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, без постійного місця проживання, раніше судимого востаннє:

-08.07.2021 року вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки. Вироком Кропивницького апеляційного суду від 21.03.2022 року вирок Ленінського районного суду м.Кіровограда скасовано ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України та призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
12.09.2021 в період часу з 10 год. 15 хв. по 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 проходив біля домоволодіння АДРЕСА_1 , де помітив на території житловий будинок. Припускаючи, що у вказаному житловому будинку знаходяться матеріальні цінності, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно та цілеспрямовано з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи та особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає і його протиправні дії ніким не будуть помічені, потерпілим або сторонніми особами ОСОБА_3 , переліз через паркан, який огороджує домоволодіння, за вище вказаною адресою, та перебуваючи на подвір`ї, підійшовши до будинку, де шляхом віджиму металопластикового вікна, проник всередину будинку.

В подальшому ОСОБА_3 перебуваючи у різних кімнатах будинку, вищевказаного житлового будинку, таємно, викрав та обернув на свою користь належний потерпілому ОСОБА_5 , ноутбук LenovoIdeaPadG50-30 (80G000edUA) вартістю 3833 гривень 33 копійки та грошові кошти в сумі 270 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 4 103 гривень 33 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім цього, в період часу з 08.05.2021 року по 12.10.2021 року ОСОБА_3 проходив біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де помітив на території житловий будинок. Припускаючи, що у вказаному житловому будинку знаходяться матеріальні цінності, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно та цілеспрямовано з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи та особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає і його протиправні дії ніким не будуть помічені, потерпілим або сторонніми особами ОСОБА_3 , переліз через паркан, який огороджує домоволодіння, за вище вказаною адресою, та перебуваючи на подвір`ї, підійшовши до будинку, де шляхом відчинення металопластикового вікна проник всередину будинку.

В подальшому ОСОБА_3 перебуваючи у різних кімнатах будинку, вищевказаного житлового будинку, таємно, викрав та обернув на свою користь належні потерпілій ОСОБА_7 , наступні речі: швейну машинку електромеханічну SingerSimple 3232, вартістю 3 522 гривень 53 копійки, WEB-камеру SwenIC-300 вартістю 204 гривень 80 копійок, T2 тюнер DVB-T2 AC3 ORTONT2-18 HD, вартістю 330 гривень 53 копійки

В подальшому, ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальних збитків на загальну суму 4 057 гривень 43 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, показав про обставини вчинення кожного із кримінальних правопорушень, згідно з якими він за часу, місця, обставин та способу, встановлених судом, вчиняв крадіжки з будинків по АДРЕСА_1 , де перелізши через паркан шляхом віджиму металопластикового вікна, проник всередину будинку, звідки викрав речі належні ОСОБА_5 . Також, в період часу з 08.05.2021 року по 12.10.2021 року шляхом відчинення металопластикового вікна проник всередину будинку АДРЕСА_2 , звідки викрав речі належні ОСОБА_7 . Повністю визнає вартість, кількість викраденого, кваліфікацію його дій, зазначає, що розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є умисними закінченими тяжкими злочинами, особу винного, який осудний, не одружений, перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» з приводу соціалізованого розладу психіки (т.1 а.п.157) та з 2020 року знаходився під наглядом з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів (т.1 а.п.158), раніше неодноразово судимий.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисні закінчені тяжкі злочини, повністю визнав вину у вчинених правопорушеннях та висловив каяття з приводу вчиненого, офіційно не працює, не одружений, має на утриманні сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі у межах передбаченої санкції з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлені.

Зважаючи на те, що вирок Ленінського районного суду м.Кіровограда від 08.07.2021 року скасований вироком Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, а кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, вчинені після постановлення попереднього вироку, остаточне покарання ОСОБА_3 визначається із застосуванням положень ст.71 КК України.

Так як судом призначається покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи встановлені раніше обставини, які визначені ст.178 КПК України та ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду неможливе у разі застосування до вказаного обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Тому до набрання вироком законної сили суд обирає ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кропивницького апеляційного суду від 21.03.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.
До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

До строку призначеного покарання у виді позбавлення волі зарахувати покарання, яке частково відбуте ОСОБА_3 з 25.03.2021 року по 08.07.2021 року та з 24.01.2022 року по 03.05.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 4633 грн. 74 коп.

Речові докази: картонна коробка від ноутбуку залишити ОСОБА_5 ; дактилокарти знищити; оптичні диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1