ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/7111/17 Номер провадження 11-кп/814/1144/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурорів захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000867 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 18 травня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000867 щодо

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 та ч.4 ст.187, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.146, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.357, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.289, ч.1 ст.382. ч.1 ст.263 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 16 липня 2022 року.
Мотивуючи оскаржуване рішення, суд з`ясував обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень, встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .
При цьому стверджує про відсутність ризику переховування підзахисного, який з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України на даний час відбув більше половини строку покарання, що передбаченого санкцією статті за найбільш тяжке кримінальне правопорушення.
Заперечує можливість виїзду обвинуваченого за межі України з огляду на введення воєнного стану та пов`язані із цим обмеження.
Вказує про відсутність доказів незаконного впливу обвинуваченого на свідків або потерпілих у кримінальному провадженні.
Звертає увагу на особу ОСОБА_9 , який має зареєстроване місце проживання, одружений, має трьох дітей, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 також просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 .
При цьому зазначає про відсутність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки під час розгляду клопотання прокурора матеріали кримінального провадження в розпорядженні місцевого суду були відсутні.
Вважає недопустимими докази, що були зібрані стороною обвинувачення з моменту внесення до ЄРДР відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до призначення процесуального керівника у визначеному законом порядку.

Зазначає про надмірну тривалість перебування підзахисного під вартою у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурорів про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд, всупереч твердженням захисника, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Належним чином врахував, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні у складі злочинної організації тяжких та особливо тяжких умисних злочинів проти волі, честі та гідності особи, проти власності, проти громадської безпеки, проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, у сфері службової діяльності, а також проти правосуддя.

Крім того, суд обґрунтовано звернув увагу на можливе покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим та наявність ризиків переховування від суду, а також незаконного впливу на потерпілих та свідків.
Не залишив суд поза увагою і вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.

На даний час розгляд кримінального провадження в суді не завершено.

Твердження захисника ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про відсутність на даний час фактів здійснення обвинуваченим ОСОБА_9 тиску на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні не спростовують наявність вказаного ризику з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 може перешкоджати здійсненню кримінального провадження свідчить і те, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, що є найбільш небезпечною формою організованої злочинної діяльності, встановлені не всі особи, причетні до вчинення злочинів та роль кожного з них. Крім того, обвинувачений раніше працював в системі правоохоронних органів, а отже обізнаний з методикою виявлення та доведення фактів вчинення кримінальних правопорушень.

Також, значна тривалість часу, протягом якого вчинялися інкриміновані дії, дає підстави стверджувати про наявність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Твердження захисника ОСОБА_8 про наявність у ОСОБА_9 міцних соціальних зв`язків в даному випадку не спростовують правильності висновків суду про неможливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Доводи захисника ОСОБА_10 про недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, з огляду на порушення закону при призначенні процесуального керівника, не впливають в даному випадку на обґрунтованість підозри, а повинні оцінюватись судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з огляду на відсутність відповідних матеріалів кримінального провадження у розпорядженні суду на час розгляду клопотання прокурора, є непереконливими.
Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000867 щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебував на розгляді в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова.

Разом з тим, Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено.
Згідно з розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтави.
В свою чергу, голова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у листі від 03 березня 2022 року №2/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» роз`яснив, що разі коли матеріали кримінальних проваджень через воєнні дії не було передано або передано не в повному обсязі, оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу.
Водночас, як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні, а при розгляді клопотання суд використовує всі наявні документи і матеріали, зокрема й судові рішення у формі, в якій їх внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.
Матеріали провадження та апеляційна скарга захисника не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_9 під вартою з огляду на стан його здоров`я.
Всупереч доводам захисників, судом дотримано законодавчо встановленої гарантії періодичного перегляду доцільності подальшого застосування обраного запобіжного заходу.
Враховуючи наведене, висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.
Отже, апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 18 травня 2022 року у кримінальному провадженні №0000867 щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4