Дата документу 07.06.2022 Справа № 554/6161/21
У Х В А Л А

06 червня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ОСОБА_17 , ОСОБА_18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000028 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, з вищою освітою, розлученої, не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого інженером-технологом в компанії «Гуденеконом-компані», не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України, з неповною вищою освітою, не працюючої, має двох неповнолітніх дітей, не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , громадянина України, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Ясне, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, мешканки АДРЕСА_5 , зареєстрованої АДРЕСА_6 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, розлученої, має неповнолітню дитину, щодо якої позбавлена батьківських прав, судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Полтава, мешканця АДРЕСА_7 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки та мешканки АДРЕСА_8 , громадянки України, з середньою освітою, працює мийником на СТО, не заміжньої, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України,

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні 06 червня 2022 року захисник обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 березня 2021 року на автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «SENS», д. н. з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 , залишивши в силі заборону розпоряджатися зазначеним транспортним засобом, а автомобіль просив передати на відповідальне зберігання власнику. Крім цього, просив повернути вилучене 24 березня 2021 року під час обшуку за місцем роботи обвинуваченого свідоцтво про реєстрацію вищевказаного автомобіля № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_12 , яке не визнано речовим доказом в даній справі, до матеріалів провадження не долучалось та арешт на нього накладений не був.

В обґрунтування клопотання зазначив, що досудове слідство в цьому кримінальному провадженні завершене, всі необхідні експертизи та слідчі дії, які сторона обвинувачення вважала за необхідні, проведені, у зв`язку з чим вважав, що на цей час відсутній ризик того, що ОСОБА_12 зможе якимсь чином спотворити вказаний речовий доказ. Крім того повідомив, що обвинувачений має двох неповнолітніх дітей, які потребують відвідування освітніх та медичних закладів, логопеда, спортивних та реабілітаційних секцій та просив врахувати той факт, що його родина проживає в приватному секторі в Запорізькій області, яка з 18 жовтня 2021 року віднесена до червоної карантинної зони, що повністю ізолює їх від міста та у зв`язку з веденням активних бойових дій в Україні ускладнює можливість прибуття до Октябрського районного суду м. Полтави для участі в судових засіданнях, так як громадський транспорт не здійснює перевезень до м. Полтави.

Обвинувачений ОСОБА_12 , в інтересах якого подане вищезазначене клопотання, просив його задовольнити з підстав, наведених захисником.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання захисника обвинуваченого.

Інші учасники кримінального провадження підтримали вищезазначене клопотання захисника та просили його задовольнити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 березня 2021 року накладено арешт на автомобіль марки «ЗАЗ» модель «SENS» білого кольору 2017 року виготовлення, д. н. з. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_12 . З ухвали вбачається, що вказаний автомобіль постановою слідчого від 24 березня 2021 року визнано речовим доказом та поміщено на майданчик для зберігання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, якою встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого та захисника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

При розгляді даного клопотання судом встановлено, що арешт на автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «SENS», д. н. з. НОМЕР_1 , накладався з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому суд враховує, що арешт накладено шляхом позбавлення права відчуження, розпоряджання та користування до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Суд звертає увагу, що згідно пункту 5 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

Згідно пункту 12 Інструкції «Про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125, під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання.

Суд враховує, що на цей час автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «SENS», д. н. з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_12 вже тривалий час фактично зберігається на відкритій території на майданчику для зберігання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області, у зв`язку з чим наявні достатні підстави вважати, що вказаний автомобіль постійно піддається негативним впливам кліматичних чинників, що може призвести до порушення його істотних ознак та властивостей, а відтак, з метою належного збереження транспортного засобу, суд вважає за можливе передати його на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_12 . При цьому свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_12 , яке не є речовим доказом в даній справі, суд вважає за необхідне повернути його власнику.

На підставі викладеного, враховуючи співмірність накладення арешту із потребами судового розгляду та наслідками, які можуть настати для власника, у зв`язку з позбавленням можливості використання належного йому майна за призначенням, суд приходить до висновку про задоволення клопотання захисника в частині скасування заборони користування вказаним транспортним засобом.

Керуючись ст. ст. 169 та 174 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна - задовольнити частково.

Передати автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «SENS», д. н. з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_12 під розписку, дозволивши користування ним.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Полтавській області в цьому кримінальному провадженні повернути свідоцтво про реєстрацію автомобілю марки «ЗАЗ» моделі «SENS», д. н. з. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 його власнику ОСОБА_12 .

Попередити обвинуваченого ОСОБА_12 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 09 годині 07 червня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1