Справа № 521/1486/20
Номер провадження:1-кп/521/376/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004011 від 25.12.2019 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої та питання щодо направлення кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 до Приморського районного суду м. Одеси,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

06 липня 2022 року обвинуваченій ОСОБА_3 було продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої, яке мотивував тим, що підставою продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Також, прокурор вказує, що зміна на більш м`який запобіжний захід відносно обвинуваченої, передбачених ст. 176 КПК України, не забезпечить дієвості цього кримінального провадження та буде недостатнім для запобігання ризикам наведених в клопотанні, що будуть перешкоджати вирішенню таких завдань кримінального провадження як забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з тим щоб обвинувачена, була притягнута до відповідальності в міру своєї вини.

Забезпечити доставку до суду обвинуваченої не представилося можливим у зв`язку з веденим в Україні військовим станом та фактичними бойовими діями на території держави, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року.
У зв`язку з чим судом були вжитізаходи щодо проведення судового засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Одеській слідчий ізолятор» та доручено ДУ «Одеський слідчий ізолятор»за участю обвинуваченої ОСОБА_3 .

Крім того, в судовому засіданні захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання про направлення даного кримінального провадження до Приморського районного суду м. Одеси, в провадженні якого на розгляді судді ОСОБА_6 , перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні більш тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, для вирішення питання про їх об`єднання.

В обґрунтування поданого клопотання захисник ОСОБА_5 посилається на те, що в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 на стадії підготовчого провадження перебуває справа відносно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні більш тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України.

Оскільки ОСОБА_3 є обвинуваченою в обох кримінальних провадженнях, з метою недопущення порушення строків, встановлених КПК України, та дотримання процесуальних прав обвинуваченої, а також з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження, існує фактична потреба в об`єднанні зазначених проваджень в одне.

Крім того, зазначає, що окремий розгляд вказаних проваджень, може негативно вплинути на всебічність, повноту та об`єктивність вирішення справи.

Прокурор у судовому засіданні вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, враховані при обрані їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважав що кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 необхідно об`єднати.

Обвинувачена та її захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченої та підтримали клопотання про направлення кримінального провадження, для вирішення питання про їх об`єднання, просили його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою,суд враховує той факт, що ОСОБА_3 , обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин віднесені до категорії нетяжкого злочину.

Разом з тим, судом встановлено, що по вказаному кримінальному провадженню ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.01.2020 року до ОСОБА_3 , був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, та ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2020 року обвинувачуваній ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який ОСОБА_3 порушила, та стала умисно переховуватись від суду, у зв`язку з чим була оголошена у розшук, та пізніше вона була знайдена та затримана.
Таким чином, судом встановлено, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченій у разі визнання її винною, може й надалі спонукати її до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого остання обвинувачується.

Крім того, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, будучи раніше засудженою за вчинення умисного злочину проти власності, ОСОБА_3 знову обвинувачується у скоєні умисного злочину проти власності, з корисливих мотивів, та враховуючи, що вона не працевлаштована, що свідчить про відсутність законних джерел доходів для існування, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені вище обставини характеризують обвинувачену як особу, стосовно якої є необхідним вжиття передбачених законом заходів для забезпечення її належної процесуальної поведінки.
Стороною захисту не доведено, що встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування або зменшились.
Також судом взяті до уваги відомості про вік і сімейний стан обвинуваченої, які не перешкоджають перебуванню в слідчому ізоляторі, відсутність членів сім`ї чи утриманців, які потребують догляду за ними виключно обвинуваченою.
Даних про такий стан здоров`я ОСОБА_3 , що б унеможливлювало застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Зазначені обставини свідчать про недостатність будь-яких інших запобіжних засобів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та виправдовують застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, щодо нього.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачена може не виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, не встановлено.

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 на підставі ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тримання під вартою зазначеної обвинуваченої може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).
Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.

При вирішенні питання щодо направлення кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 до Приморського районного суду м. Одеси,суд враховує той факт, що на розгляді судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 (справа № 522/13807/18), перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, яке перебуває на стадії підготовчого провадження, та у ньому остаточного рішення на момент звернення з відповідним клопотанням, не прийнято.

Згідно ч.1 ст.334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу, а саме можуть бути об`єднані матеріали кримінальних проваджень щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого, про що постановляється ухвала.

Необхідність об`єднання в одне провадження кримінальних проваджень, що знаходяться в різних судах, стосовно однієї особи, за певних умов може розглядатись, як досягнення мети забезпечення оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищенаведені вимоги закону, з метою забезпечення прав учасників процесу щодо розгляду кримінального провадження у розумний строк, а також оперативності і ефективності його розгляду, оскільки обвинуваченим по обом кримінальним провадженням є одна й та сама особа,та враховуючи ту обставину, що Приморським районним судом м. Одеси ще не розпочатий судовий розгляд кримінальної справи у відношенні ОСОБА_3 (справа № 522/13807/18) за обвинуваченням у вчиненні більш тяжких злочинів, суд вважає за необхідне та можливе направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004011 від 25.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до Одеського апеляційного суду, для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження до Приморського районного суду м. Одеси, для вирішення цим судом питання щодо об`єднання його з наявним на розгляді цього суду кримінальним провадженням.

Керуючись ст.ст.31-33, 34, 177, 178, 183, 199, 217, 331, 334, 371, 372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої, - задовольнити.

Продовжити строк дії обраного обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 29 жовтня 2022 року, включно.

Клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 , про направлення кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 до Приморського районного суду м. Одеси, для вирішення питання про об`єднання, - задовольнити.

Направити до Одеського апеляційного суду кримінальне провадження за №0004011 від 25.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження до Приморського районного суду м. Одеси, для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України (справа № 522/13807/18).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення. Ухвала суду в цій частині набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду в цій частині, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В решті ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1