Справа № 346/1900/22
Провадження № 1-кс/346/387/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия клопотання слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погодженого з прокурором у кримінальному провадженні №0000318 від 28.05.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, судимий вироком Коломийського міськрайонного суду 28.12.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт (покарання не відбув) та вироком Коломийського міськрайонного суду від 28.01.2022 за ч.2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком 1 місяць 6 днів (покарання не відбув), депутатом не являється, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Клопотання надійшло до суду 31 травня 2022 р.
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження в рамках якого подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного,захисника -
в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, погодженого прокурором Коломийської окружної прокуратури, в обгрунтування якого посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 будучи раніше засуджений вироком Коломийського міськрайонного суду від 28.12.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт (покарання не відбув) та вироком Коломийського міськрайонного суду від 28.01.2022 за ч.2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді арешту строком 1 місяць 6 днів (покарання не відбув), на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий злочин за наступних обставин:

Так, 28 травня 2022 року, близько 13.15 год., Шкляр реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, знаючи про те, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022, в Україні введено воєнний стан, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до під`їзду будинку за адресою АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «Azimut» червоно-білого кольору, який знаходився біля сходової клітки на першому поверсі вищевказаного будинку, вартістю 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та який є власністю ОСОБА_7 , після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

29 травня 2022 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30 травня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Вина ОСОБА_6 підтверджується вагомістю зібраними в кримінальному провадженні доказами: показами потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду предмета, протоколом затримання, протоколом огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачене законом покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.
Враховуючи вищевикладене те, що підозрюваний ОСОБА_8 не працює, не навчається, притягався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, маючи не відбуте покарання, усвідомлюючи тяжкість покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. Крім того підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні, та перебуваючи на волі може вчинити нові злочини.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 , маючи не відбуте покарання у вигляді арешту 1 місяць 6 днів, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину санкція статті якої передбачає покарання до 8 років позбавлення волі, які йому загрожують у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, а також ту обставина, що ОСОБА_8 на даний час не працює, не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, не одружений, що в свою чергу призводить до відсутності стримуючих факторів переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а як наслідок уникнення від кримінальної відповідальності, моженезаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні шляхом залякування, погроз або іншим чином з метою зміни показань чи схиляти свідків щодо надання недостовірних показань з приводу події вчиненого злочину, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний на даний час ніде не працює, не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, не одружений, що в свою чергу доводить той фактор, що в майбутньому будучи на волі вчинятиме аналогічні корисливі злочини.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та вважають за необхідне клопотати перед судом про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 . Просять врахувати , що підозрюваний не одноразово був судимий.
Підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважають за можливе застосувати запобіжний захід не пов язаний з триманням під вартою у виді домашнього арешту із застосування ЕЗК по місцю проживання підозрюваного, що підозрюваний має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є учасником АТО, що немає наміру скриватись від слідства та суду, на кожну вимогу буде прибувати до слідчого, прокурора, суду, що добровільно відшкодує завдану злочином шкоду, і в подальшому кримінальних правопорушень вчиняти не буде.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно зі ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Пункт 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України так як це повністю підтверджується вагомістю зібраними в кримінальному провадженні доказами.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , що будучи раніше судимим належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, при цьому суд враховує, що ОСОБА_8 за двома вироками Коломийського міськрайонного суду ( від 28.12.2020 та 28.01.2022 )покарання не відбув , що вказує на його суспільну небезпеку.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 , маючи не відбуте покарання у вигляді арешту 1 місяць 6 днів, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину санкція статті якої передбачає покарання до 8 років позбавлення волі, які йому загрожують у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, а також ту обставину, що ОСОБА_6 , на даний час ніде не працює, не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, не одружений, що в свою чергу призводить до відсутності стримуючих факторів переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а як наслідок уникнення від кримінальної відповідальності;незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, відповідно останній може впливати на нього шляхом залякування, погроз або іншим чином з метою зміни показань чи схиляти свідків щодо надання недостовірних показань з приводу події вчиненого злочину;крім того ОСОБА_10 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний на даний час ніде не працює, не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, не одружений, що в свою чергу доводить той фактор, що ОСОБА_6 в майбутньому будучи на волі вчинятиме аналогічні корисливі злочини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.
З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, що в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання вищезгаданим ризикам, що надає підстави неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , його особу, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існують зазачені вище ризики слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання щодо визначення чи не визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує відношення самого підозрюваного до інкримінованих йому дій, його вік, стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків (неодружений, не працює, а також повторність вчинення майнових злочинів).
Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
При визначенні розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 за інкриміноване кримінальне правопрушення, характер та обставини його вчинення.
Враховуючи обставини, мотив інкримінованого кримінального правопорушення, його тяжкість, вважаю за необхідне визначити заставу двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, за висновком слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.
Що стосується заперечень підозрюваного та захисника, то суд вважає, що такі не є безумовними підставами для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також, що не доведені жодними доказами у судовому засіданні.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк, що не перевищує 60 днів по 27 липня 2022 року включно.
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)".
Визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 49 620 (сорок дев ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: одержувач коштів: МФО: 820172, Код отримувача: 26289647, Банк отримувача : ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженні за ОСОБА_6 .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 на строк до 27 липня 2022 року наступні обов"язки :
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утриматись від спілкування з потерпілим, усіма свідками в даному кримінальному провадженні, та роз"яснити, що в разі невиконання таких обов язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1