12.08.2022 363/4355/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора обвинувачених їх захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000544 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2017 та 2019 років народження, працюючого неофіційно волонтером Червоного хреста, несудимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, зі слів маючого двох неповнолітніх дітей 2009 та 2010 років народження, працюючого неофіційно в таксі, на підставі ст. 89 КК України не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Любимівка Вишгородського району, жителя АДРЕСА_2 , з середньою освітою, пенсіонера, неодруженого, несудимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

22.04.2020 року близько 14 год. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, на автомобілі Деу Ланос д.н.з. НОМЕР_1 прибули на територію ТОВ «Новекстранс» по вул. Гоголя, 26-В в смт Димер Вишгородського району, звідки таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_8 дві направляючі даху тентового напівпричепу «Fruehauf» довжиною 14 м. вартістю 3 471 грн. 40 коп., які порізали болгаркою на вісім відрізків. Викрадене майно завантажили до автомобіля і місце події покинули, яким розпорядилися на власний розсуд.

В суді обвинувачені повністю визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм злочину, з його кваліфікуючими ознаками, а також вартістю, переліком викраденого майна погодилися, щиро покаялися у вчиненому.

ОСОБА_4 в суді показав, що за встановлених у справі обставин 22.04.2020 року, біля будинку за місцем проживання, зустрів знайомого ОСОБА_6 й на його пропозицію погодився із своїм братом заволодіти двома металевими балками. За вказівкою ОСОБА_6 автомобілем приїхали на огороджену територію тракторної бригади на місце стоянки «фур», де за допомогою болгарки порізали на вісім відрізків металеві направляючі, які лежали на землі, їх завантажили до автомобіля й викрали, здали за винагороду на металобрухт, гроші поділили між собою на трьох. Потерпілому відшкодували збитки, віддали 800 доларів США.

ОСОБА_5 в суді надав аналогічні показання, зазначив, що в той день йому зателефонував брат, вони автомобілем приїхали на базу, де на землі порізав болгаркою металеві направляючі, по два метри, які завантажили до автомобіля, викрали їх і здали за винагороду.

ОСОБА_6 в суді підтвердив викладені показання і зазначив, що працював на тій базі охоронником, і у відсутність майстра, коли їх ніхто не бачив, привіз з собою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , болгаркою порізали дві металеві направляючі від даху тентового напівпричепу й таким чином їх викрали.

Потерпілий ОСОБА_8 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій до обвинувачених не висловив, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, і кваліфікує їх злочинні дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченим покарання, суд враховує конкретні обставини справи, обсяг злочинних дій, роль кожного з обвинувачених у їх вчиненні, розмір викраденого майна, ступінь вчиненого злочину невеликої тяжкості.

Також суд ураховує дані про особу кожного з обвинувачених.

Зокрема те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив уперше, за місцем проживання характеризується негативно, є пенсіонером, проживає один, на обліку лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, згідно даних досудової доповіді небезпеки для суспільства не становить, має середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив уперше, за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює неофіційно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, згідно даних досудової доповіді небезпеки для суспільства не становить, має середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 на підставі ст. 89 КК України не судимий, раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, наразі щодо нього розглядається кримінальне провадження в іншому суді за ч. 3 ст. 185 КК України, зі слів має двох неповнолітніх дітей, які з ним не проживають, за місцем проживання характеризується посередньо, працює неофіційно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, згідно даних досудової доповіді небезпеки для суспільства не становить, має високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд ураховує щире каяття обвинувачених, а також добровільне відшкодування шкоди потерпілому, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами.

Беручи до уваги викладене, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинувачених згідно ст. 67 КК України, суд вважає необхідним призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, проте викладені вище обставини дають підстави дійти висновку про можливість їх виправлення без ізоляції від суспільства, і це має стати достатнім для виправлення обвинувачених й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому суд вважає необхідним і можливим звільнити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням згідно вимог ст. 75 КК України та з покладанням на них виконання обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2, ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, та роботи, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2, ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, та роботи, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2, ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, та роботи, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.

Речові докази по справі вісім металевих відрізків залишити потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: