Справа № 736/895/21
Номер провадження 1-кп/736/19/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м. Корюківка
Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 14.05.2021 року відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, одруженого, не військовозобов`язаного, пенсіонера, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.2 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У 1984 році, обвинувачений ОСОБА_4 , з метою самовільного зайняття земельної ділянки, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, умисно зайняв та по теперішній час всупереч вимогам ст.ст.112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують порядок набуття і реалізації права на землю, та п.5 «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 №209, якими визначається, що охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередач у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстані 10 метрів - до 20 кВ, використовує земельну ділянку в охоронній зоні площею 0,0399 гектара, розмістивши на ній некапітальні будівлі, а саме споруду господарчого призначення, чим незаконно використовує, не реагуючи на вимоги ПАТ «Чернігівобленерго» щодо демонтажу будівлі господарського призначення, вказану земельну ділянку площею 0,0399 гектара, яка знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться в охоронній зоні повітряних ліній електропередач напругою 10 кВ, спричинивши цим шкоду Холминській селищній раді на суму 2 464 гривень 34 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі с. 49 КК України, про що надав письмову заяву.

Представник потерпілого в судове засідання не прибув, подано заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечувала.

Надаючи правову оцінку наявності підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності суд зазначає про таке.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За положеннями п.2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, в тому числі, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом статті 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 197-1 КК України є нетяжким злочином.

Враховуючи, що з дня вчинення вказаного кримінального правопорушення (згідно обвинувального акта: 1984 рік) минуло більше 38 років, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

При цьому, суд зауважує, що ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Крім того, в ухвалі від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к Верховний Суд надаючи оцінку необхідності встановлення винуватості особи під час вирішення питання про звільнення від кримінальної відповідальності звернув увагу на таке.

Відповідно до ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, тощо, суд повинен вирішити при ухваленні вироку.

Статтею 372 КПК України встановлено вимоги, яким має відповідати ухвала. Зокрема, в мотивувальній частині зазначається суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

За результатами аналізу вказаних положень ВС у зазначеній справі дійшов висновку, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен був вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, суд звертає особливу увагу на положення ч. 1 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, встановлення винуватості особи у вчиненні злочину саме обвинувальним вироком суду закріплено на конституційному рівні та при застосуванні положень ст. 49 КК України суд позбавлений можливості надавати відповідну оцінку доказам в цій частині.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

По кримінальному провадженню, запобіжний захід не обирався, судові витрати та речові докази відсутні, цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 14.05.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України - закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1