ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645, за клопотанням представника потерпілого ДП Дніпропетровський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року, ухваленого щодо
ОСОБА_6 , який нароодився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Полтава, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дзержинську, Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Полтава, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,
засуджених за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України,
за участю секретаря ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України та призначено, кожному окремо, покарання у виді штрафу в розмірі 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15300 гривень, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 1 рік.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник потерпілого, поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку суду.
Обґрунтовуючи поважність причин пропущення строку апеляційного оскарження ухвали, представник ДП Дніпропетровський облавтодор відкритого АТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги - адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що оскаржуваний вирок було ухвалено 27.07.2021, його копія на адресу АТ ДАК Автомобільні дороги не надходила, та про ухвалення вироку їм стало відомо лише 04.01.2022, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення суду пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши й проаналізувавши доводи, викладені в заявленому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, при цьому, апеляційна скарга повинна бути повернута, з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Із матеріалів провадження видно, що оскаржуваний вирок було ухвалено судом першої інстанції 27 липня 2021 року за участі, зокрема представника потерпілого ДП Дніпропетровський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України адвоката ОСОБА_11 .
Між тим, представник потерпілого звернулася з клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження цього рішення та апеляційною скаргою лише 11 січня 2022 року, тобто із значним пропуском встановленого законом строку на оскарження судового рішення, передбаченого ст. 395 КПК України.
При цьому, у поданому клопотанні не наведено жодних поважних та об`єктивних причин такого значного пропуску строку.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що зокрема представник потерпілого ДП Дніпропетровський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України була присутня в судовому засіданні під час оголошення вироку суду - 27.07.2021.
Доводи представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 про те, що про оскаржуваний вирок вона дізнався лише 04.01.2022, не заслуговують на увагу, оскільки, з журналу та технічного запису судового засідання від 27.07.2021, видно, що представник потерпілого ДП Дніпропетровський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України адвокат ОСОБА_11 , яка представляла їх інтереси в суді згідно з договором про надання юридичної допомоги від 22.07.2021, була присутня в залі судового засідання суду першої інстанції, а заміна потерпілим свого представника не виправдовує пропущення строку апеляційного оскарження судового рішення й не є підставою стверджувати про необізнаність щодо ухваленого судом вироку.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 113, ст. 116 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд також виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001, в п. 53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Отже, суд дійшов висновку, що представник потерпілого мав об`єктивну можливість у визначений ст. 395 КПК України строк, подати апеляційну скаргу на вирок суду, проте наданим правом не скористалися.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, зазначені в клопотанні, не можуть вважатися поважними.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження вироку та вважає, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст.ст. 399, 405 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити в задоволенні клопотання представника потерпілого ДП Дніпропетровський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України - ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року, ухваленого щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3