Провадження № 1-кп/161/86/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 липня 2022 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001646 від 05 липня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого головою ОСББ «Арцеулова 14», раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 05 липня 2021 року близько 01 години 50 хвилин, в темну пору доби, перебуваючи за кермом технічно справного автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ним в м. Луцьку по пр. Грушевського зі сторони вул. Г. Шухевича в напрямку до вул. Стрілецької в порушення п. п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не врахував дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, проявив безпечність та неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого допустив виїзд за межі проїзної частини та допустив наїзд на перешкоду, а саме стіну будинку АДРЕСА_2 .
Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_4 , своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив пасажиру автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основи 5-ї плеснової кістки стопи, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 472 від 13.07.2021, за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби.
Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 , вимог п. п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України:
-п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно його рух та безпечно керувати ним.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що він дійсно за вказаних обставин, місця та часу вчинив дане кримінальне правопорушення. Повідомив, що виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження, сталися саме внаслідок його необережних дій. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суворо його не карати. Шкода на його думку, відшкодована в повному об`ємі, а тому, цивільний позов не визнав.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, на утриманні знаходиться малолітня дитина, позитивно характеризується по місцю проживання, шкода потерпілому частково відшкодована, потерпілий у своїй заяві щодо призначення міри покарання поклався на розсуд суду, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, у виді обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, із застосуванням ст.75 КК України та покладенням у відповідності до ст.76 КК України певних обов`язків.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілому та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.

На підставі вищевикладеного, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

З приводу матеріальної шкоди в сумі 25 (двацять п`ять) тисяч грн, суд відмовляє у її задоволенні, так як до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували факт її понесення.

Що стосується витрат потерпілого на правову допомогу, то і в цій частині суд вважає їх обґрунтованими та підставними, оскільки потерпілим надані ордер про надання правової допомоги, копія квитанції до прибуткового касового ордера. Враховуючи положення ст.ст. 118, 124 КПК України, посилаючись на обсяг наданої правової допомоги потерпілому, суд стягує такі витрати на правову допомогу з цивільного відповідача ОСОБА_4 в користь потерпілого.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 08 липня 2021 року скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України призначивши покарання 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один ) рік

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_7 процесуальні витрати (витрати на правову допомогу) в сумі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Речові докази: транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який поміщено на територію спецмайданчик тимчасово затриманих засобів центру забезпечення ГУНП у Волинській області, що за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 34 повернути за належністю ОСОБА_4 .

Два оптичні диски залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно, який накладений ухвалою слідчого судді 08 липня 2021 року скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: