Справа № 478/250/22 Провадження № 1-кп/478/33/2022
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
25 липня 2022 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.299 КК України,
ОСОБА_4 , будучи особою, яка має не зняту та не погашену судимість, за умисні злочини проти власності, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Судом встановлено та визнано доведеним, що 09 лютого 2022 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 реалізуючи умисел на викрадення чужого майна, діючи повторно, взявши з собою металеву викрутку прийшов до території садиби, розташованої по АДРЕСА_2 , де побачив, що територію садиби охороняла собака сірої масті по кличці « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після чого, ОСОБА_4 реалізуючи умисел, направлений на загибель тварини, що належить до хребетних, а саме-собаки сірої масті по кличці «Граф», яка охороняла територію садиби, з метою подальшого безперешкодного таємного викрадення чужого майна, придавив собаку до землі, та особливо болючим способом наніс три удари металевою викруткою в область грудної клітини собаки. Внаслідок протиправних дій тварині заподіяно колоті рани в області грудної клітини, від яких тварина померла. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 шляхом виривання віконної шибки, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав електричну праску «УТУ 1000-2, ГОСТ 307-81, 220 В, 1000 Вт», вартістю 200 грн, та електричний фен «Diana AC 220 V, 50/60 Hz, 1500 W», вартістю 130 грн, належних потерпілій ОСОБА_5 , якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду в загальному розмірі 330 (триста тридцять ) гривень, яку не відшкодовано.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним і пояснив, що дійсно 09 лютого 2022 року близько 20 год. 30 хв. взявши з собою металеву викрутку прийшов до території садиби, розташованої по АДРЕСА_2 , де побачив, що територію садиби охороняла собака сірої масті, яка почала на нього лаяти. З метою подальшого безперешкодного проникнення до будинку придавив собаку до землі, та наніс їй три удари металевою викруткою в область грудної клітини собаки. Після чого, шляхом виривання віконної шибки, проник до приміщення будинку, і викрав електричну праску, електричний фен, з переліком викраденого майна та його вартістю згоден, щиро кається у вчиненому.
Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його винуватість підтверджується наступними доказами.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 лютого 2022 року відповідно до якого слідчий СВ Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області з дотриманням вимог ст.ст.60, 104, 214 КПК України прийняв заяву потерпілої ОСОБА_5 про те, що в період часу 12 год. 08 лютого 2022 року по 11 год. 30 хв. 10 лютого 2022 року невідома особа, проникла до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала майно, спричинивши матеріальну шкоду (а.к.п.69).
Даними протоколу огляду місця події від 10 лютого 2022 року, складеного слідчим СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, в присутності понятих, власника та таблицею зображень до нього, яким підтверджено проведення огляду місця вчинення злочину, а саме територія домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 . Під час огляду приміщення будинку, виявлено відсутність двох кріплень скла. Під час огляду приміщення будинку виявлено слід папілярного узору пальців рук, які за допомогою відрізків липкої стрічки типу «скотч» були перенесені до таблиці та поміщено до спец. пакету Національної поліції України №SUD1108862. Крім того, біля господарчого приміщення на землі виявлено собаку, схожу на породу вівчарка, у якої на грудній частині виявлено три рани (а.к.п.71-89).
Заявою ОСОБА_6 від 10 лютого 2002 року про те, що добровільно видає речі, що знаходились на території належного їй домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , а саме: пилосос, праску, фен, шубу, коробку з під пудри та біжутерію, які приніс її співмешканець ОСОБА_4 (а.к.п.98).
Даними протоколу огляду місця події від 10 лютого 2022 року, складеного слідчим СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, в присутності понятих, власника та таблицею зображень до нього, яким підтверджено проведення огляду території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , під час якого ОСОБА_6 видала добровільно майно, зокрема електричну праску «УТУ 1000-2, ГОСТ 307-81, 220 В, 1000 Вт», електричний фен «Diana AC 220 V, 50/60 Hz, 1500 W» (а.к.п.99-104).
Розпискою потерпілої ОСОБА_5 від 10 лютого 2022 року, про те, що остання отримала від працівників поліції пилосос «Скарлет», електричну праску, електричний фен та насадку до нього, коробочку з під пудри, пластикові буси та жіночу шубу (а.к.п.106).
Згідно висновку експерта №685 від 16 лютого 2022 року ринкова вартість станом на 10 лютого 2022 року становить: електричної праски «УТУ 1000-2, ГОСТ 307-81, 220 В, 1000 Вт», бувшої у використанні - 200 грн; електричного фену «Diana AC 220 V, 50/60 Hz, 1500 W», бувшого у використанні 130 грн (а.к.п.115-121).
Заявою ОСОБА_5 від 14 лютого 2022 року про те, що невідома особа в період часу з 08 лютого 2022 року по 10 лютого 2022 року жорстоко повелася з належною їй собакою по кличці « ІНФОРМАЦІЯ_2 » світло-жовтого кольору, що призвело до загибелі тварини, що мало місце по АДРЕСА_2 (а.к.п.123).
Даними акту №1 від 11 лютого 2022 року, складеного ветлікарями Казанківської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_7 , завідуючим по незаразним хворобам тварин ОСОБА_8 , в присутності власника тварини (собаки) ОСОБА_5 , яким підтверджено проведеня огляду трупа собаки і встановлено, що собака сірої масті, віком 6 років, по кличці Граф, лежала без ознак життя. При візуальному огляді встановлено, що трупне закоченіння виражено добре. При огляді тварини виявлено три колені рани в області грудної клітини. Згідно огляду трупа тварини (собаки), смерть наступила від колотих ран (а.к.п.124).
Усі, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Таким чином, наведені вище докази у їх сукупності вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_4 09 лютого 2022 року близько 20 год.30 хв. протиправно, таємно, шляхом проникнення до приміщення будинку АДРЕСА_2 , викрав майно, загальною вартістю 330 грн., належне потерпілій ОСОБА_5 , яким розпорядився як власним, чим вчинив злочин і підлягає відповідальності за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 щодо жорстокого поводження з твариною, що належить до хребетних, а саме нанесення собаці сірої масті по кличці «Граф» особливо болючим способом трьох ударів металевою викруткою в область грудної клітини, в результаті чого остання померла, що мало місце 09 лютого 2022 року близько 20 год. 30 хв. на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , свідчать про вчинення останнім злочину, передбаченого ч.1 ст.299 КК України як жорстке поводження з твариною, що відноситься до хребетних, що призвело до загибелі тварини.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, при цьому не вбачає обставин, які б обтяжували покарання.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину ( нетяжкий та тяжкий злочин), особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово вчинив корисливі злочини проти власності, має судимість, яку не знято і не погашено у встановленому законом порядку, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно із досудовою доповіддю органу пробації має високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи обставини, що пом`якшують покарання суд вважає за необхідне призначити йому за ч.3 ст.185, ч.1 ст.299 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини та статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, застосувавши ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань та призначити покарання у виді позбавлення волі, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Суд також враховує, що ОСОБА_4 засуджений 28.09.2021 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, яке обвинувачений не відбув, оскільки, згідно повідомлення Сарненського районного суду Рівненської області та Саксаганського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Дніпропетровській області штраф за вироком суду не сплачений.
Отже, при ухваленні вироку відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати закон України про кримінальну відповідальність, а саме положення ч.1, 3 ст.71 КК України, та, за сукупністю вироків, визначити остаточне покарання, яке має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, та від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.369-371, ст.ст.373-376 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.299 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
-за ч.1 ст.299 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Згідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 1 (один) місяць.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Сарненського районного суду Рівненської області за ч. 1 ст.309 КК України від 28.09.2021 року у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у видіпозбавлення волі строком на 3 (три) роки і 1 (один) місяць та штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень виконувати самостійно.
Строк покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.
Речові докази: пилосос білого кольору «Scarlett SC-1085, Valter 1600 W», жіночу шубу чорного кольору, на бирці якої зазначено «MARSON M» «MADE IN POLAND», електричну праску «УТУ 1000-2, ГОСТ 307-81, 220 В, 1000 Вт», електричний фен «Diana AC 220 V, 50/60 Hz, 1500 W» з насадкою, коробочку з-під пудри рожевого кольору, буси чорно-сірого кольору, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній, як законному володільцю; кришку від мобільного телефону синього кольору, на якій мається напис SAMSUNG та мобільний телефон чорно-червоного кольору «ergo», які передано на зберігання ОСОБА_6 , - залишити останній, як законному володільцю.
Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обиралася.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1