Справа № 539/1974/22
Провадження № 1-кп/539/238/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Просіної Я.В.

за участі секретаря судового засідання Ковтун І.О.

за участю прокурора Нор Ж.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лубни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000417 від 08.07.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, має утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

встановив:

04.07.2022 року приблизно о 18 год 07 хв, перебуваючи за кермом автомобіля «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 та проїжджаючи поблизу домогосподарства по АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 помітив розкладне крісло-шезлонг належне потерпілій ОСОБА_3 , яке знаходилося біля штучної нерівності на проїзній частині. У подальшому, ОСОБА_1 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, шляхом вільного доступу, таємно викрав крісло-шезлонг, вартістю у відповідності до висновку експерта № СЕ-19/117-22/9043-ТВ від 14.07.2022 - 967 грн 64 коп, та з викраденим майном залишив місце скоєння злочину спричинивши потерпілій ОСОБА_3 матеріальних збитків на суму 967 грн 64 коп.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у таємному викраденні чужого мана (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю, обставини, зазначені в обвинувальному акті не оспорював, щиро розкаявся у вчиненому, просить, призначити мінімальне покарання.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, матеріальна шкода їй відшкодована.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_1 покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням (злочином); дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеристику з місця проживання, відповідно до якої останній характеризується позитивно; його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і на підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання в межах санкції статей особливої частини КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_1 органом досудового слідства не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу також не надходило.

Майнова шкода заподіяна внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 967 грн 64 коп відшкодована потерпілій ОСОБА_3 в повному обсязі.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати, понесені при проведенні експертиз, суд згідно ст. 118 КПК України відносить до процесуальних витрат та вважає за необхідне стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_1 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/9043-ТВ від 14.07.2022 року у сумі 755 грн 12 коп.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі: розкладний пляжний лежак (шезлонг), який передано під розписку власнику ОСОБА_3 - повернути останній; оптичний носій інформації DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Я.В. Просіна