Справа №212/3998/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 від 26.06.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кумарі Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працевлаштованого, одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:

- 13.06.2014 року Врадієвським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки;

- 12.06.2015 року Врадієвським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 309 КК України до 9 років позбавлення волі, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 9 років позбавлення волі;

- 05.11.2015 року Врадієвським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст.121 КК України до 9 років позбавлення волі, на підставі ст. 81 КК України 26.10.2021 року звільнений умовно достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 9 місяців 1 день,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 25.06.2022 року приблизно о 19:00 годині перебував з дозволу власників будинку, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 , де потерпілий разом з ОСОБА_3 спілкувалися на території домоволодіння поблизу будинку. Після чого, потерпілий ОСОБА_6 залишив належний йому мобільний телефон марки «Samsung A12» на столі, який перебував на території цього домоволодіння, а сам пішов у будинок, при цьому достовірно знаючи про місцезнаходження належного йому майна та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь, а саме мобільного телефону належному потерпілому.
В цей же день, приблизно о 19:30 годин ОСОБА_3 , повторно, в умовах воєнного стану, знаходячись на території вищевказаного домоволодіння, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, таємно шляхом вільного доступу зі столу взяв мобільний телефон марки «Samsung A12» імеі № 1: НОМЕР_1 , імеі № 2: НОМЕР_2 , який належав потерпілому, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, становить 5050 гривень.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 15 серпня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , за участю захисника, відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі. Сторони погодили покарання за ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Врадієвського районного суду Миколаївської області від 05.11.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5(п`ять) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні, в порядку ч.4 ст.469 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у присутності свого захисника суду пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, просив суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також наполягав на затвердженні угоди, умови якої повністю відповідають інтересам підзахисного.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Судом також з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості.

Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, а також обставини, що пом`якшує покарання, як то щире каяття та обставини, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд вважає доведеним провину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Таким чином, угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Врадієвського районного суду Миколаївської області від 05.11.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5(п`ять) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 серпня 2022 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Врадієвського районного суду Миколаївської області від 05.11.2015 року та остаточно призначити покарання у вигляді п`ять років одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_3 , продовжити до набрання вироком законної сили

Речові докази: 3 DvD-диски із записами допитів потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_3 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали досудового розслідування залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1