Справа №538/1355/22
Провадження по справі №1-кп/538/165/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 вересня 2022 року за № 0000415 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Погарщина, Лохвицького району, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, інваліда третьої групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства, знову вчинив психологічне та фізичне насильство відносно свого батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким проживає в сімейних відносинах, внаслідок чого останній зазнав психологічних страждань.

Так, 06.12.2021 близько 15 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_4 у вигляді умисних дій фізичного та психологічного характеру, штовхав, вигонив на вулицю, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого заподіяна шкода психологічному здоров`ю останньому. За вказаним фактом 06.12.2021 відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №137242. Згідно постанови Лохвицького районного суду від 07.12.2021 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 .

Окрім того, 06.12.2021 року близько 20 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за вказаним місцем їхнього спільного проживання вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_4 у вигляді умисних дій фізичного та психологічного характеру, що виразились у штовханні, висловлюванні нецензурної лайки у бік потерпілого, внаслідок чого заподіяна шкода психологічному здоров`ю останньому. За вказаним фактом 30.12.2021 відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №134764. Згідно постанови Лохвицького районного суду від 17.01.2022 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 26.01.2022 близько 16:00 ОСОБА_5 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_4 у вигляді умисних дій психологічного характеру, що виразилось у висловлюванні нецензурної лайки на адресу потерпілого та погроз у застосуванні фізичної розправи, внаслідок чого заподіяна шкода психологічному здоров`ю останньому. За вказаним фактом 26.01.2022 відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №134774. Згідно постанови Лохвицького районного суду від 27.01.2022 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 .

Незважаючи на це, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП, 09.09.2022 близько 11:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за адресою проживання, вкотре вчинив відносно свого батька ОСОБА_4 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні в його бік нецензурної лайки, погроз фізичної розправи та штовханням потерпілого, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_4 .

Вказані умисні протиправні дії ОСОБА_5 призвели до психологічних страждань ОСОБА_4 , а також погіршення якості його життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки та позитивних емоцій, посилення негативних переживань.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичном у вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

29.09.2022 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення.

Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість за ст. 126-1 КК України, сторонами узгоджено вид і розмір покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят ) годин.

Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.

Прокурор в підготовчому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому засіданні ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їй зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому засіданні ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та обвинуваченим, просив її затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 слід затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Вказане кримінальне правопорушення відноситься до проступків.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України. Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно. Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Керуючись ст. 314, 370, 374, 384, 424, 469, 471-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення у кримінальному провадженні № 0000415, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 08 вересня 2022 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадський робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, потерпілим виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення Полтавським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1