УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, Херсонської обл., громадянина України, з вищою освітою, розлучений, має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює заступником завідувача кафедри в ПрАТ «Вищий навальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», інвалід 3-ї групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000213 від 28.10.2020р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000213 від 28.10.2020р., відповідає вимогам ст.ст. 181, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, в ході досудового розслідування встановлено, що у липні 2016 ОСОБА_4 вирішив створити юридичну особу - ТОВ «ЦЕНТР СТРАТЕГІЧНИХ ГІОЛІТИКО-ПРАВОВИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» з метою здійснення діяльності щодо проведення розслідувань.

25 липня 2016 року ОСОБА_4 зареєстровано ТОВ «ЦЕНТР СТРАТЕГІЧНИХ ПОЛІТИКО-ПРАВОВИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» (ЄРДПОУ 40686718), місцезнаходження: 01010, м. Київ, Печерський район, вул. Суворова, буд. З, офіс З-А, основний вид діяльності: діяльність у сфері права, інші види діяльності: проведення розслідувань, організування конгресів і торговельних виставок, інші види освіти, діяльність політичних організацій, видання журналів і періодичних видань, надання інших інформаційних послуг, дослідження й експериментальні розробки у сфері суспільних і гуманітарних наук, дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, інша професійна, наукова та технічна діяльність, власником статутного капіталу, підписантом та директором є ОСОБА_4 .

Поряд із цим, приблизно у березні 2021 у громадянина України ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на збут невизначеному колу осіб спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Так, усвідомлюючи протиправність таких дій, будучі обізнаним про кримінальну караність за незаконне придбання, збут та використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а також усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, у вказаний проміжок часу, ОСОБА_4 вирішив реалізувати свій злочинний умисел шляхом створення каналу в месенджеру «Телеграм», дату, час створення, а також та назву встановити не виявилось за можливе, та розсилки заздалегідь невизначеному колу осіб відповідних повідомлень про проведення розслідувань т.зв. власним детективним агентством.

В подальшому, приблизно у березні 2021, після реалізації вказаних дій, ОСОБА_4 , шляхом систематичного спілкування у вказаному месенджеру, познайомився з громадянином України ОСОБА_7 . В ході послідуючого спілкування, ОСОБА_4 , впевнившись, що ОСОБА_7 зацікавлений в придбанні у нього відповідних послуг, запропонував останньому надати послуги т.зв. власного детективного агентства, в т.ч. встановлення технічних засобів в транспортні засоби та будь-які приміщення, що дозволяють негласно здійснювати аудіо-відеоспостереження за особами. З метою підтвердження своїх намірів та бажаючи реалізувати свій умисел, направлений на збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, повідомив ОСОБА_7 свій особистий номер телефону НОМЕР_1 , а також запропонував обговорити відповідні деталі та обставини при особистій зустрічі, на що отримав від ОСОБА_7 згоду.

Надалі, продовжуючи діяти з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, 04 червня 2021 року приблизно о 17 годині 40 хвилин, на виконання попередньої домовленості з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зустрівся з останнім поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про наявні у нього можливості організувати встановлення (монтаж) третіми особами спеціального технічного засобу негласного отримання інформації в житлових та нежитлових приміщеннях. В ході послідуючого особистого спілкування з ОСОБА_7 , отримавши від останнього пропозицію щодо придбання та встановлення такого технічного засобу, ОСОБА_4 повідомив приблизну суму грошових коштів за встановлення технічних засобів негласного аудіо-відеоспостереження за особами у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США. При цьому, продовжуючи діяти з метою реалізації свого умислу направленого на збут спеціальних технічних засобів для негласного отримання інформації, переслідуючи корисний мотив та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, аргументував ОСОБА_7 саме таку ціну тим, що встановлення такого засобу буде здійснюватися декількома особами, які мають відповідні професійні навички, використанням при цьому саме спеціальних технічних засобів, за протиправні збут та використання, яких передбачена кримінальна відповідальність, а також якісним і повним звітом за виконану роботу.

За результатами вказаною зустрічі, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 досягнуто домовленості, згідно якої ОСОБА_4 мав збути за грошову винагороду ОСОБА_7 спеціальні технічні заходи негласного отримання інформації шляхом встановлення в приміщенні апаратно-програмного комплексу здійснення аудіо- та відеоспостереження за особами.

08 червня 2021 року, приблизно о 23 год. 40 хв., знаходячись поблизу будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , діючи на виконання раніше досягнутої домовленості, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 5 000, 00 грн. як завдаток за встановлення технічних засобів до приміщення, що дозволяють отримувати дані щодо аудіо- відеоспостереження за особами.

Надалі, для реалізації вказаного злочинного умислу, 07 липня 2021 року, точного часу встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_4 діючи на виконання досягнутих з ОСОБА_7 домовленостей та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, керуючись корисним мотивом, зустрівся з раніше йому знайомою невстановленою органом досудового розслідування особою, за адресою: АДРЕСА_4 , де запропонував останній виготовити та здійснити подальший монтаж спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, який дозоляв би здійснювати приховану аудіо- та відеофіксацію в офісному приміщенні в режимі як реального часу так і в записі. На вказану пропозицію ОСОБА_4 невстановлена особа відповіла згодою, тобто заздалегідь, до початку вчинення кримінального правопорушення, домовились про спільне його вчинення. При цьому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, достовірно усвідомлював, що діє в порушення пунктів 2, 3 «Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації», затвердженого Постановою КМУ № 1450 від 27.10.2001, яким визначено перелік замовників розроблення, виготовлення та придбання спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, серед якого відсутні фізичні особи.

При цьому, за результатами вказаної зустрічі між ОСОБА_4 та невстановленою особою, досягнуто попередньої домовленості щодо реалізації свого злочинного умислу, направленого на збут спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, а саме встановлення в офісному приміщенні апаратно-програмного комплексу здійснення аудіо- та відеоспостереження за особами в режимі як реального часу так і в записі, а також обумовлено необхідність залучення до вказаної протиправної діяльності ще декількох осіб, яких необхідно задіяти під час встановлення (монтажу) та налаштування вказаного технічного засобу, а також досягнуто згоди щодо приблизної вартості за збут та встановлення (монтаж) даного.

Надалі, 03 серпня 2021 року приблизно о 18 год. 20 хв, попередньо вчинивши всі необхідні дії для доведення свого злочинного умислу до кінця, які виразилися в отриманні частки грошових коштів у сумі 48 600,00 грн., в якості передоплати, підшуканням та залученням виконавців вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , діючи в рамках раніше обумовлених з ОСОБА_7 домовленостей та за попередньою змовою з невстановленими особами на ім`я « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 », зустрівся з ОСОБА_7 поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .

Тоді ж, знаходячись поблизу вказаного будинку, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел, спрямований на збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації до кінця, достовірно усвідомлюючи, що він та інші невстановлені особи діють незаконно, а саме в порушення вимог пункту 7 «Переліку видів майна, іцо не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 року, яким передбачено спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, як вид майна, що не може перебувати у власності громадян, повідомив ОСОБА_7 , що вказані троє осіб обладнають офісне приміщення спеціальним технічним засобом негласного отримання інформації (апаратно-програмним комплексом негласного аудіо- та відеоспостереження).

Після входу у офіс, який розташований в квартирі АДРЕСА_6 , невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_9 » повідомив, що апаратно-програмний комплекс негласного отримання інформації, а саме аудіо- та відеоспостереження за особами, функціонує за допомогою додатку «Imou Life», який скачується на мобільний телефон, до якого синхронізуються дві приховані відеокамери з мікрофонами та блоками живлення, які під`єднанні до мережі Інтернет.

В подальшому, невстановлені особами на ім`я « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 », встановили у плінтус біля двох дверей дві приховані відеокамери з мікрофонами та блоками живлення.

Після того, згідно з вказівками невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_10 » ОСОБА_7 на власний телефон марки «Samsung», модель «SM - A107F/DS», ІМЕІ: НОМЕР_2 , серійний номер: « НОМЕР_3 » встановлено додаток «Imou Life» та зареєстровано обліковий запис з наступники реквізитами: логін: ІНФОРМАЦІЯ_3 , пароль: НОМЕР_4 .

Після налаштування вказаного комплексу, невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_9 » продемонстрував ОСОБА_7 робочі можливості апаратно-програмного комплексу негласного отримання інформації шляхом входу в обліковий запис d ІНФОРМАЦІЯ_3 у додатку «Imou Life», який завантажено на телефон ОСОБА_7 , та показав ОСОБА_7 у вказаному додатку аудіо- та відео трансляцію з офісного приміщення.

За результатами встановлення апаратно-програмного комплексу, ОСОБА_7 передано ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 48 600,00 грн.

В подальшому, 09 вересня 2021 року приблизно о 23 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Є. Чавдар, буд. 38, ОСОБА_7 передано ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 3 000, 00 грн. як залишок за оплату за встановлення апаратно-програмного комплексу негласного отримання інформації.

Відповідно до листа Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування від 02.11.2021 № 26/3-6091 громадянин України ОСОБА_4 не має ліцензії СБ України на провадження господарської діяльності, пов`язаної з розробленням, виготовленням, постачанням спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації, та з приводу її отримання до СБ України не звертався, тобто діяв незаконно, а саме в порушення Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та «Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з розробленням, виготовленням, постачанням спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 669 від 22.09.2016 року, відповідно до яких зазначені спеціальні технічні засоби підлягають ліцензуванню, та відповідно не маючи ліцензії, здійснив незаконний збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, основним функціональним призначенням яких є негласне одержання інформації.

28.10.2020р. відомості про вказаний злочин внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 359 КК України під № 0000213.

17.11.2021р. о 21год. 06хв. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 359 КК України у збуті за попередньою змовою спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

У клопотанні слідчим, за погодженням прокурором, поставлено питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, крім того, на даний час існує ризик, передбачений ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, а саме: у збуті за попередньою змовою спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_4 підозри, до клопотання додані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріалами кримінального провадження, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду ОСОБА_4 , оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період часу.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення кого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вказане, а також наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 , його особу, який раніше не судимий, майновий та сімейний стан (розлучений, має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює заступником завідувача кафедри в ПрАТ «Вищий навальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», інвалід 3-ї групи), наявність постійного місця реєстрації та проживання, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи, утримуватися від спілкування з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , поза межами процесуальних дій, здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свої паспорти для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право виїзду з України та в`їзду в Україну.

Разом з тим, не підлягає задоволенню клопотання слідчого в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту, з наступних підстав.

Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

Згідно ст. 43 Конституції України кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 проживає самостійно, є інвалідом 3-ї групи, тому постійно з цього приводу звертається до медичних закладів. Крім того, в клопотанні не наведено та не доведено обставин, які б дозволяли забезпечити умови проживання підозрюваного при заборонні цілодобово покидати житло. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 працює заступником завідувача кафедри в ПрАТ «Вищий навальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом». Також слідчий суддя вважає, що прокурором не надано конкретних доказів того, що тримання ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом, виправдовує інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, а також, що такий вид домашнього арешту запобігатиме встановленому ризику.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та з метою непорушення його прав та свобод, гарантованих Конституцією України, застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.01.2022р., включно, заборонивши йому в період часу з 22.00год. до 06.00год. наступного дня, залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Вказаний запобіжний захід повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 184, 193-194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.01.2022р., включно, заборонивши йому в період часу з 22.00год. до 06.00год. наступного дня, залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи,

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , поза межами процесуальних дій,

- здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свої паспорти для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право виїзду з України та в`їзду в Україну.

Строк дії даної ухвали визначити до 17.01.2022р. включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1