Справа №504/1618/21
Провадження №1-кп/523/754/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , представника цивільного відповідача ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , у присутності обвинувачених, розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0001211 від 15.12.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4; 115 ч.2 п.п.6,12; 289 ч.3, 194 ч.2 КК України та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4; 115 ч.2 п.п.6,12; 289 ч.3, 194 ч.2 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 КПК України ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2022р. відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 28.05.2022 року.

Відповідно Закону України №558-1Х від 13.04.2020р. про внесення зміни до п.20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України щодо особливостей розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, який продовжений до 31.12.2022р. Постановою Кабінету Міністрів України за №928 від 19.08.2022р., у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст.35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається головуючим суддею одноособово.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачені скоїли тяжке та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, вина їх підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, також посилаючись на те, що обвинувачені є не працевлаштованими, що дає підстави вважати, що ризики передбачені ст.177, 178 КПК України на сьогоднішній день продовжують бути актуальними, обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинувачених та запобігти ризикам, передбачених ст.177, 178 КПК України. Разом з цим просив не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинений з заподіянням смерті людині.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

захисника ОСОБА_4 , який здійснюючи захист інтересів ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, вказуючи, що посилання прокурора на наявність ризику переховування, що підзахисний проживає без батьків безпідставне, ОСОБА_6 у розшуку не перебував, тяжкість злочину не є ризиком та підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, ризик впливу на потерпілу та свідків також вказаний формально, не надано жодних доказів, що підзахисний особисто знайомий з потерпілою, не зрозуміло яким чином він може впливати; стовно ризику знищення речей та документів, досудове розслідування давно закінчене, вся доказова база зібрана, тому даний ризик не обґрунтований, щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином даний ризик взагалі відсутній, не підтверджений жодним допустимим доказом, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати до підзахисного цілодобовий домашній арешт за місцем проживання його сімії;

захисника ОСОБА_5 , яка в захист інтересів ОСОБА_9 повністю підтримала думку колеги, вважаючи, що ризики, які вказані в клопотання , є не обґрунтованими та не доведеними, не відомо, яким чином підзахисний може впливати на потерпілу та свідків, пошкоджувати речові докази, якщо всі докази по справі зібрані, зазначаючи, що ОСОБА_9 з першого дня давав визнавальні покази, приймав участь у проведенні слідчого експерименту, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, місце проживання, суду раніше були надані копії документів, тому вважала за доцільне застосувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту;

законного представника ОСОБА_6 , який підтримав думку захисника ОСОБА_4 ;

представника цивільного відповідача ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який підтримуючи позицію захисту, додатково зазначив, що ризику переховування не має, як і не має сенсу впливати на потерпілу та свідків з метою зміни ними показів, оскільки їх покази є не прямими та характеризуючими щодо вчинення злочину, тому вважав за можливе застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю;

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , які підтримали думку своїх захисників, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті по справі ще триває, за змістом пред`явленого обвинувачення дії обвинувачених відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна; враховуючи особи обвинувачених, які відповідно до обвинувального акту свідомо вчинили умисні кримінальні правопорушення за попередньою змовою з застосуванням насильства, спрямованого проти життя людини, як вбачається не мають утриманців; не працевлаштовані, що у сукупності дає підстави прогнозувати, що обвинувачені, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованих їм злочинів, можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на свідків, схиляючи їх до зміни показів під час судового засідання, необхідність дослідження яких може виникнути під час судового провадження, не виключається ймовірність перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що раніше обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченим діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, крім цього будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_6 запобіжного заходу також не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», що на думку суду буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст.2 КПК України.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого з заподіянням смерті людині, у зв`язку з чим суд вважає не визначати розмір застави.

Таким чином, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 12.11.2022р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 12.11.2022р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 12.11.2022 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1