Провадження № 1-кп/185/84/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2022 року м. Павлоград,
Дніпропетровської обл.
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
за участю обвинуваченої - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, перебуваючої у цивільному шлюбі, маючої малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -
04 вересня 2019 року, о 14 год.06 хв., під час перевірки усного анонімного повідомлення, що надійшло на лінію 102, про перебування в районі буд.8 по вул.Верстатобудівників в м.Павлограді особи, що здійснює дії, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, за магазином «Білка», між будинками 8 та 14 по вул.Верстатобудівників в м.Павлограді була виявлена ОСОБА_7 , яка за описом була схожі на особу, щодо якої надійшло анонімне повідомлення.
На підставі ст.34 Закону України «Про Національну поліцію» було проведено поверхневу перевірку, під час якої ОСОБА_7 з жіночої сумочки, яку мала при собі видала 37 стік-пакетів з кристалічною речовиною масою 0.1645г, 0.1156г, 0.1910г, 0.1597г, 0.147г, 0.236г., 0.432г, 0.185г, 0.238г, 0.205г, 0.373г, 0.148г, 0.391г, 0.444г, 0.416г, 0.153г, 0.132г, 0.153г, 0.140г, 0.184г, 0.148г, 0.155г, 0.160г, 0.158г, 0.114г, 0.138г, 0.136г, 0.199г, 0.169г. 0.130г, 0.191г, 0.200г, 0.174г, 0.143г, 0.090г, 0.116г, 0.154г., яка у своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, та 8 стік-пакетів з полімерного матеріалу з фіксатором, на внутрішній поверхності яких малися залишки аналогічної психотропної речовини метамфетамін, загальною масою 0.052г.
Маса метамфетаміну у виданих ОСОБА_7 стік-пакетах складає, відповідно:
0.0854г, 0.0584г, 0.0946г, 0.0856г, 0.0061г, 0.056г, 0.091г, 0.126г, 0.072г, 0.069г, 0.060г, 0.145г, 0.057г, 0.114г, 0.173г, 0.121г, 0.092г, 0.080г, 0.083г, 0.086г, 0.113г, 0.081г, 0.095г, 0.098г, 0.086г, 0.070г, 0.085г, 0.074г, 0.123г, 0.104г, 0.072г, 0.117г, 0.123г, 0.096г, 0.088г, 0.056г, 0.064г, 0.051г, та 0.027г, в перерахунку на основу, а загалом 3.3781г.
Таким чином, ОСОБА_7 , при не встановлених під час судового розгляду провадження часу та місця вчинення злочину, використовуючи інтернет- мережу, незаконно придбала та зберігала при собі в особистих речах для власного вживання, без мети збуту, психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежено, у великих розмірах, загальною масою 3.3781г, чим порушила вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», а також вимоги Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними»
Придбану речовину ОСОБА_7 перенесла до автомобіля марки «GREAT WALL» модель «VOLEEX C30», червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія НОМЕР_2 зареєстрованого на ім`я ОСОБА_9 , що знаходився у користуванні ОСОБА_7 , де за допомогою електронних ваг розфасувала вказану речовину у 54 сліп-пакети, які продовжувала незаконно зберігати у зазначеному авто, для власного вживання, без мети збуту, всупереч Законам України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними».
Суд констатує, що у судовому засіданні сторонам було забезпечено передбачені ст. 22 КПК України права, щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості.
Обовязок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Положеннями ст. 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
При цьому в судовому засіданні обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Під час судового розгляду сторона обвинувачення наполягала на винуватості обвинуваченої ОСОБА_10 за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України та в якості доказів вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні зазначених злочинів посилалася на показання свідка ОСОБА_11 , який свідчив суду, що за наявною оперативною інформацією ОСОБА_7 з 2017 року займалася незаконним збутом наркотичних речовин. 10.02.2019 року, проводячи профілактичні заходи у місті Павлограді по вул.Горького він побачив свідка ОСОБА_12 , який є особою, що вживає наркотики. Останній сів в автомобіль, яким керувала обвинувачена. Після цього він підійшов до вказаного авто, постукав у вікно, відрекомендувався та в процесі розмови з ОСОБА_13 останній повідомив йому про те, що мав намір купити у ОСОБА_7 метамфетамін. В зв`язку з цим він зателефонував на лінію «102». Обшук Квітки до приїзду працівників поліції він не проводив, силою з автомобіля ні його, а ні ОСОБА_10 також не витягував.
Присутність інших свідків обвинувачення, та можливість надати останніми показань в судовому засіданні, навіть за сприяння суду, сторона обвинувачення не забезпечила.
Крім того, на переконання прокурора, вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 інкримінованих злочинів підтверджується наступними доказами.
За епізодом від 04.09.2019 р.:
- рапортом щодо отриманого 04.09.2019 року о 13.14год анонімного повідомлення про жінку, що знаходиться біля магазину «Білка» в м.Павлограді та щось передає зі своєї сумочки чоловікам;
- протоколом огляду місця події від 04.09.2019 року, з відеозаписом, під час якого у ОСОБА_7 було вилучено гаманець , 37 сліп-пакетів з кристалічною речовиною, 8 порожніх сліп-пакетів, сліди пальців рук;
- постановою про визнання вилучених речей за вказаним протоколом огляду від 04.09.2019р. речовими доказами;
- висновком експерта № 1/8.6/3392 від 06.09.2019р. згідно якого в кристалічних речовинах масами 0.1645, 0.1156, 0.1910, 0.1597 г та на внутрішній поверхні покета з полімерного матеріалу з фіксатором виявлено психотропну речовину, обіг якої заборонено метамфетамін, маса якого складає, відповідно 0.0854, 0.0584, 0.0946, 0.0856, 0.0061 г.;
- постановою від 05.09.2019р., про визнання вказаної речовини речовими доказами, з відповідною квитанцією про їх отримання на зберігання;
- висновком експерта від 17.09.2019р. № 39/4.6/378, яким визначено, що
встановити, чи належать виявлені та вилучені 04.09.2019р. сліди пальців рук ОСОБА_7 не можливо;
- постановою від 19.09.2019р. про визнання вказаних слідів пальців рук речовими доказами у справі;
- висновком експерта від 07.10.2019р. № 8-666, яким приналежність генетичних слідів, що були виявлені на сліп-пакетах ОСОБА_7 не встановлено, та встановлено наявність генетичних слідів ОСОБА_7 на гаманці;
- постановою від 11.10.2019 року, якою зразок букального епітелію ОСОБА_7 визнано речовим доказом;
- висновком експерта від 23.10.2019р. № 7-1849 відповідно до якого надана на дослідження в 33-х сліп-пакетах кристалічна речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено метамфетамін, маса якого складає 0.056г, 0.091г, 0.126г, 0.072г, 0.069г, 0.060г, 0.145г, 0.057г, 0.114г, 0.173г, 0.121г, 0.092г, 0.080г, 0.083г, 0.086г, 0.113г, 0.081г, 0.095г, 0.098г, 0.086г, 0.070г, 0.085г, 0.074г, 0.123г, 0.104г, 0.072г, 0.117г, 0.123г, 0.096г, 0.088г, 0.056г, 0.064г, та 0.051г в перерахунку на основу, та має спільне джерело походження. Також виявлено в перерахунку на основу 0.027 г метамфетаміну у складі нашарувань на внутрішніх поверхнях 7 сліп-пакетів. Загалом маса метамфетаміну складає 3.048г в перерахунку на основу;
- постановою від 25.10.2019 року вказані сліп-пакети та метамфетамін масою 3.048г визнанні речовими доказами, та відповідно до квитанції № 000732 прийняті на зберігання;
- висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 від 05.09.2019 року, відповідно до якого остання відмовилася від медичного обстеження на стан сп`яніння;
- постановами від 04.09.2019 та від 21.10.2019р. року, якими мобільні телефони, вилучені у ОСОБА_7 ( Редми та ОСОБА_14 ) з сім-картами мобільних операторів визнанні речовими доказами, заарештовані ухвалою слідчого судді від 05.09.2019р., та передані на зберігання відповідально до квитанції 000816;
За епізодом від 10.02.2022 р.:
- рапортом, щодо отриманого 10.02.2020 р. о 18.19год. на службу «102» повідомлення від ОСОБА_11 про те, що біля ТРЦ Олімпія в м.Павлограді знаходиться автомобіль, яким керує ОСОБА_7 , яка розповсюджує наркотичні речовини;
- протоколом обшуку автомобіля від 10.02.2020 р. під час якого були виявлені та вилучені, в тому числі електронні ваги, два мобільних телефони, 54 сліп-пакети з речовиною кристалічного походження білого кольору, грошові кошти, тощо з відеозаписом вказаної дії;
- постановою від 10.02.2020 року про визнання вилучених під час обшуку речей речовими доказами та їх арешту, відповідно до ухвали слідчого судді від 11.02.2020р.;
- протоколами огляду спеціалістами ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вилучених під час обшуку автомобіля 10.02.2020р. сліп-пакетів з речовиною кристалічного походження білого кольору, з двд дисками;
- висновками експертів № 19/104-8/773 від 12.03.2020 р. , № 19/104-8/772 від 11.02.2020р., № 19/104-8/771 від 11.02.2020р., згідно яких надані на експертизу речовини, вилучені в салоні автомобіля яким керувала ОСОБА_7 масою 0.8199, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , 0.8472, 0.7907 г.г. , а також 0.8547г, 0.8943г, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений метамфетамін, маса якого в речовині складає відповідно 0.3829, 0.3293, 0.4059, 0.3267, 0.3665, 0.3932, 0.4023, 0.3946, 0.4268, 0.3553, 0.3476, 0.3901, 0.3569, 0.3466, 0.3910 г.г. ;
- протоколами огляду мобільного телефону Хьюавей вилученого у ОСОБА_7 з двд дисками та фототаблицями від 12.03.2020р та від 06.04.2020 р. та ваг, якими зафіксоване спілкування останньої в мережі інтернет месенджерах Вайбер та Телеграмм з невідомими абонентами з приводу придбання психотропної речовини, її назви, вартості, тощо ;
- протоколом огляду ділянки місцевості по вул.Горького, 145 в м.Павлограді від 18.02.2020року з фото таблицями, під час проведення якого нічого не вилучалося;
- постановою від 06.04.2020 року про визнання сліп-пакетів з метамфетаміном, мобільних телефонів, іншого майна, вилученого під час обшуку автомобіля речовими доказами;
- протоколом огляду грошових коштів від 08.04.2020 року 55 тис грн. та 900 доларів США, а також постановою від 08.04.2020р про визнання вказаних грошових коштів речовими доказами
Інших доказів винності обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України прокурором надано не було.
Разом з тим, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 визнала свою вину частково, заперечуючи свою винуватість за ст.307 КК України.
При цьому обвинувачена пояснила суду, що на момент інкримінованих злочинів вона була наркозалежною особою та вживала метамфетамін, який періодично, з метою власного вживання, придбувала через мережу інтернет у випадкових та незнайомих осіб. В місяць на вживання вказаної психотропної речовини вона витрачала від 7 до 10 т.грн. Закупівлю здійснювала оптом, зважаючи на те, що вказана психотропна речовина не псується. Після придбання метамфетаміну вона фасувала його в слип-пакети, приблизною вагою, а також і за допомогою ваг, аби не допустити передозування, а згодом вживала, зберігаючи при собі, в носильних речах, автомобілі, тощо. На день вона вживала 4-5 таких сліп-пакетів з метамфетаміном. Всі сліп-пакети з метамфетаміном, що двічі вилучалися у неї під час проведених обшуків належать їй особисто для власного вживання, без мети збуту. Інші сліп-пакети, що мають залишки або нашарування вказаної психотропної речовини та були вилучені у неї під час обшуку також належать їй, та залишалися у неї після власного вживання метамфетаміну. Перебування вилучених сліп-пакетів з амфетаміном у різних місцях автомобіля вона пояснює тим, що в певний час, перебуваючи у стані сп`яніння, вона загубила вказані сліп-пакети, а згодом не знайшла та вважала їх втраченими, а наявність ваг в авто тим, що вона періодично, аби не допустити передозування метамфетаміном, важила собі метамфетамін для особистого вживання.
Додала, що в день її затримання 10.02.2020р. вона зустрічалася у власному авто зі свідком ОСОБА_13 , оскільки у діда останнього вона винаймала на той час гараж. Зустріч була зумовлена вирішенням фінансових питань, передачею грошей, а не збутом психотропних речовин.
Також додала, що під час затримання вона була в стані сп`яніння, що було викликано вживанням метамфетаміну. Разом з тим, затримавши її, працівники поліції не направляли та не доставляли її на освідування, та провели зазначену процедуру лише через чотири дні, в зв`язку з чим лікар в своєму висновку зазначив, що вона не перебуває в стані сп`яніння.
Зауважила, що на теперішній час вона двічі проходила курс лікування від наркотичної залежності. Першого разу анонімно, а згодом офіційно, повністю позбулася залежності, змінила своє життя, проживала з батьком-інвалідом, яким опікувалася, була вагітною, але згодом втратила дитину, в теперішній час перебуває у цивільному шлюбі, не вживає а ні наркотичних, а ні психотропних речовин, не має підозр в інших кримінальних провадженнях, тощо.
Винність обвинуваченої ОСОБА_7 саме за ст.309 КК України підтверджується наступними доказами, що були безпосередньо досліджені в судовому засіданні.
Зокрема, на користь позиції обвинуваченої щодо своєї непричетності до незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини суду надали показання наступні свідки.
Так, свідок ОСОБА_19 показав суду, що з обвинуваченою вони в минулому перебували в шлюбі та мають спільну дитину. Під час перебування в шлюбі він не помічав, аби обвинувачена займалася збутом психотропної речовини…
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що обвинувачена є її донькою. Остання проживала з її батьком-інвалідом 1-ї групи. В її помешканні двічі відбувалися обшуки. Не пам`ятає, чи були тоді присутні поняті, але пам`ятає, що були присутніми близько 6 осіб працівників поліції, які вилучили під час обшуку порожні сліп-пакети. Вважає, що це є ті сліп-пакети, які вони придбували для онучки за для зберігання бісеру. Обшук на балконі квартири та в спальній кімнаті відбувався за її присутності, а розпочинався лише за присутності в квартирі її хворого , лежачого чоловіка. Згодом донька, яка не була присутня під час вказаних слідчих дій запевняла її, що ні в чому не винна. На той час вона мала право керувати автомобілем, який вона купувала за свій власний кошт та який належить саме їй. Документи на автівку знаходилися в салоні автомобіля. Також, керувати вказаним авто вона довіряла й своєму сину ОСОБА_20 . Він з донькою возили її та їх батька до лікарні, в справах, тощо. Про арешт автомобіля та проведений у ньому обшук вона дізналася вже від працівників поліції. Все це відбувалося без її участі. В її машині були вилучені належні їй кошти у розмірі 55 т грн. та 900 доларів США, які вона доручила доньці відправити до Харкова за поставлений їй товар у виді жіночого одягу, який вона реалізує, як суб`єкт підприємництва.
Додала, що їй відомо про те, що під час шлюбу з ОСОБА_21 він «підсадив» її доньку на наркотики…
Свідок ОСОБА_22 повідомив суд про те, що взимку 2020 року біля ТЦ «Олімпія» в м.Павлограді зустрівся з обвинуваченою ОСОБА_7 , з якою перебував у добрих відносинах Розмова йшла фінансового характеру. В той час, коли він перебував в салоні автомобіля за кермом якого перебувала ОСОБА_7 до них підійшли працівники поліції. Останні стали силою витягати їх з автомобіля, затримали та не відпускали з того місця з, приблизно, 19-20 години, та впродовж декількох годин поспіль, утримуючи на морозі. Особисто в нього нічого не вилучили, але змусили його в місці затримання добровільно-примусово видати свій мобільний телефон, який там же працівники поліції оглянули без складання будь-яких документів. В той час він перебував у стані сп`яніння, внаслідок вживання психотропних речовин. Вже через декілька годин, знаходячись у відділенні поліції, він був змушений під тиском працівників поліції скласти письмову заяву про те, що він, нібито, добровільно видав зазначену річ. Відділок поліції він покинув близько 1-ї години ночі, але лише після того, як його допитали. З приводу дослідженого в судовому засіданні протоколу його допиту зазначив, що під час допиту,де були присутні багато працівників поліції, його змушували чотири рази переписувати протокол допиту, аби зазначити, що він, начебто, два рази на місяць купував у ОСОБА_10 метамфетамін, чого насправді не було.
У справі «Барбера, Мессегуе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обовязок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. («Барбера, Мессегуе і Хабардо проти Іспанії» 6 грудня 1988, п. 146, p. 33, § 77).
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у провадженнях щодо злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти життя населення Про те, що злочин, передбачений ст. 307 КК, було вчинено з метою збуту наркотичних засобів може вказувати
сукупність таких обставин, як посада, яку обіймав обвинувачений
на момент вчинення злочину, та його функціональні обов`язки,
його поведінка під час вчинення злочину, сукупність наркотичних засобів
різних видів, їх кількість, спосіб упакування та розфасування, а також
методи приховування.
Аналогічну позицію висловлено й в пункті 4 Постанови Пленумі Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002р. «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів»
Аналізуючи позицію обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому засіданні, співставляючи її позицію з пред`явленим обвинуваченням, зазначеними вище правовими позиціями, а також з показаннями свідків, та з дослідженими судом доказами, що були надані сторонами кримінального провадження, суд робить висновок про те, що показання обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що кримінальні правопорушення, пов`язанні з незаконним обігом психотропних речовин були вчинені нею без мети збуту психотропної речовини у особливо великих розмірах, а з метою власного вживання, є такими, що заслуговують на увагу, та не спростовані стороною обвинувачення.
Зазначений висновок суду ґрунтується, зокрема, на такому.
Під час судового розгляду кримінального провадження було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 на час вчинення кримінально-караного діяння за епізодом від 04.09.2019 року займала посаду Директора ТОВ «АТП-Плекс», з 2020 року знаходилася в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями, мала діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання амфетамінів», знаходилася на лікуванні з 02.03.2020 р по 30.03.2020 року.
Свідок ОСОБА_9 в своїх показаннях суду повідомила, що їй відомо про те, що під час перебування у шлюбі чоловік обвинуваченої «підсадив» її на наркотики…
Під час затримання обвинуваченої та вилучення у неї сліп-пакетів з метамфетаміном, а також під час проведення слідчих дій на досудовому розслідуванні остання наголошувала на тому, що вказана психотропна речовина належить їй та зберігається за для власного вживання. При цьому, вказана психотропна речовина зберігалася обвинуваченою лише при собі, в гаманці, або в салоні автомобіля, тобто в місцях зручних для їх вживання, в разі наявності бажання.
Звертає на себе увагу й та обставина, що будь-якої іншої психотропної речовини, або наркотичних засобів у обвинуваченої ОСОБА_7 не вилучалося.
Огляд вилучених під час досудового розслідування у обвинуваченої телефонів засвідчили той факт, що обвинувачена, дійсно, мала спілкування в мережі інтернет, месенджерах Вайбер та Телеграмм з невідомими абонентами, але з приводу саме придбання психотропної речовини, її назви, вартості, тощо, а не з приводу їх збуту.
Надаючи показання в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 під час її допиту прокурором підтвердила, що на час вчинення кримінальних правопорушень вона вживала на день 4-5 сліп-пакетів з метамфетаміном, дози важила на вилучених вагах, аби не допустити передозування.
Зазначені обставини, а також той факт, що під час вилучення у обвинуваченої сліп-пакетів з метамфетаміном у останньої при собі знаходилися, крім того, ще й порожні сліп-пакети, що містили в собі залишки метамфетаміну, свідчать на користь позиції обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що вилучена психотропна речовина була придбана та зберігалася нею за для власного вживання, без мети збуту.
Подібне «фасування»,в своїй більшості, навіть за наявності приблизно однакової ваги метамфетаміну в інших вилучених сліп-пакетах( за епізодом від 10.02.2020р.), не має ознак системності та впорядкованості у вазі, а також інших ознак, які б свідчили на користь висунутого прокурором обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України.
Статтею 17 КПК України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Наведені вище обставини засвідчують наявність сумнівів в доведеності вини обвинуваченої за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, та приводять суд до висновку про необхідність тлумачення усіх вказаних сумнівів доведеності вини на користь обвинуваченої ОСОБА_7 .
Зазначена позиція суду стосується й сумнівів щодо перебування чи не перебування обвинуваченої на певних обліках та проходження нею відповідного лікування, оскільки прокурором надані суду довідки про те, що обвинувачена не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а обвинуваченою та стороною захисту, навпаки, надана довідка про те, що з 2020 року обвинувачена знаходилася в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями, мала діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання амфетамінів», знаходилася на лікуванні з 02.03.2020 р по 30.03.2020 року.
Ст.337 КПК України, якою визначені межі судового розгляду, зокрема, ч.1 передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
З обвинувальних актів відносно ОСОБА_7 слідує, що остання притягається до кримінальної відповідальності, їй пред`явлені підозра та обвинувачення за двома епізодами злочинної діяльності від 09.04.2019 року та від 10.02.2020 року.
Жодної згадки про злочинну діяльність обвинуваченої ОСОБА_7 за період 2017, або 2018 року у вказаних процесуальних документах обвинувачення не йдеться.
Положеннями ст.85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відтак, такі докази, що були досліджені судом під час розгляду провадження, як показання свідка ОСОБА_11 , щодо наявності оперативної інформації про те, що обвинувачена ОСОБА_7 займається збутом наркотичних речовин, а також докази надані прокурором, а саме:
- протокол огляду предмету пов`язаного з телекомунікаційними мережами від 04.12.2019р.;
- та протокол від 01.11.2018 року про результати зняття інформації з мобільного телефону вказаної особи (Ужви), де в період з 29.09.2018року по 15.10.2018 року були зафіксовані розмови останнього, в тому числі, й з дівчиною на ім`я ОСОБА_16 ,
суд вважає не належними, оскільки вони стосуються подій 2018 року, що зафіксовані в іншому кримінальному провадженні, жодним чином не згадуються в повідомленнях про підозру та в обвинувальних актах відносно ОСОБА_7 , та не стосуються пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення в частині часу та місця вчинених кримінальних правопорушень.
Суд також констатує, що жоден свідок у справі не надав під час судового розгляду кримінального провадження показань про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України щодо безпосереднього придбання у останньої психотропної речовини, або ж щодо наявності намірів у обвинуваченої здійснити незаконний збут наркотичної речовини.
При цьому всі інші докази на підтвердження висунутого за ч.2 ст.307 КК України обвинувачення за епізодами вчинення кримінальних правопорушень від 19.09.2019 року та 10.02.2020 року, що були надані прокурором під час судового розгляду провадження відносно ОСОБА_7 , крім того, що ними були встановлені час та місце вчинення кримінальних правопорушень, сам факт вилучення у ОСОБА_7 психотропної речовини, належність вилученого до «метамфетаміну» , вага психотропної речовини, вилученої у обвинуваченої, її спілкування за допомогою мобільних телефонів з невідомими особами в мережі інтернет з приводу ціни та умов придбання психотропної речовини, наявність біологічних слідів ОСОБА_7 на вилученому у неї гаманці, визнання вилучених речей речовими доказами, тощо, жодного доказового значення за для підтвердження винуватості ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України не несуть, та свідчать про вчинення обвинуваченою злочинів, пов`язаних з незаконним обігом психотропної речовини, без мети збуту.
Зі змісту рішень Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п. 45), у справі «Авшар проти Туреччини» (п. 282), у справі «Веренцов проти України» (п.86), що є частиною національного законодавства України випливає, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.
Обвинувальний вирок може бути ухвалений тільки при умові надання стороною обвинувачення достатньої сукупності достовірних доказів, якими обґрунтовується доведеність всіх обставин, які підлягають встановленню у конкретному кримінальному провадженню.
Винуватість обвинуваченого повинна бути доказана з переконливістю та безсумнівністю і підтверджена сукупністю належних, допустимих та достовірних (безсумнівно істинних) доказів.
У даному ж випадку, визнання обвинуваченої ОСОБА_7 винною за ч.2 ст.307 КК України на підставі всіх тих доказів, що були надані під час судового розгляду справи суду прокурором є неприпустимим, оскільки обвинувальний вирок в зазначеній частині повинен бути ухвалений судом тільки за умови надання стороною обвинувачення достатньої сукупності достовірних, достатніх, належних та допустимимх доказів, якими обґрунтовується доведеність всіх обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, чого прокурором зроблено не було.
Аналіз досліджених у судовому засіданні доказів винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 , співставлення показань останньої з приводу висунутого обвинувачення з наданими стороною обвинувачення доказами, приводять суд до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_7 доведена, але лише у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309 КК України, оскільки саме в цій частині винність обвинуваченої доказана повністю, по за розумним сумнівом та підтверджена дослідженими у судовому засіданні сукупністю належних, достатніх та допустимих доказів.
Стороною обвинувачення не спростована позиція обвинуваченої ОСОБА_7 щодо відсутності в неї умислу на незаконний збут психотропних речовин, та вчинення нею злочинів, передбачених саме ст.309 а не 307 КК України.
При цьому, звертає на себе увагу той факт, що піддаючи ОСОБА_7 у зазначених кримінальних провадженнях кримінальному переслідуванню на протязі часу з кінця 2019 до початку 2020 року, орган досудового розслідування, маючи, як зазначив суду свідок обвинувачення ОСОБА_11 , ще з 2017 року оперативну інформацію, щодо причетності ОСОБА_7 до незаконного збуту наркотичних та психотропних речовин, не ініціював відносно вказаної особи в межах кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_7 проведення НСРД; не провів помітку грошових коштів; не залучив відповідну особу для здійснення оперативної закупівлі психотропних речовин у Носань; не провів вказаної оперативної закупівлі, тощо.
Відтак, дії обвинуваченої ОСОБА_7 за епізодом злочинної діяльності від 04.09.2019 року необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, а за іншим епізодом, від 10.02.2020 року - як ті ж самі дії, що вчинені повторно.
Вказане рішення, щодо зміни правової кваліфікації дій обвинуваченої кореспондується та цілком відповідає вимогам ст.ст. 26, 337 КПК України, згідно яких суд не вправі погіршувати становище обвинуваченого та розглядає справу лише в межах висунутого обвинувачення.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, але лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що обвинувачена ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася та не була судимою, вперше вчинила кримінальні правопорушення, які, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до не тяжкого злочину.
Суд також враховує, що обвинувачена проживає з батьком-інвалідом 1 ї групи, перебуває у цивільному шлюбі, на протязі з 02 по 30 березня 2020 року, маючи діагноз «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання амфетамінів» пройшла лікування в КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР», під час судового розгляду кримінального провадження була вагітною, але втратила дитину.
Пом`якшувальними обставинами суд визнає той факт, що обвинувачена раніше не була судимою, повністю, в об`ємі скоєного, визнала свою вину за ст.309 КК України, має малолітню доньку.
Обтяжуючі обставини у справі відсутні.
Наведені у своїй сукупності обставини, в тому числі і ті, що пом`якшують покарання, відсутність у справі обтяжуючих обставин та кримінального минулого у обвинуваченої, відсутність відносно неї інших підозр у кримінальних провадженнях, законослухняна поведінка обвинуваченої на протязі більше двох з половиною років після вчинення злочинів, добровільне лікування обвинуваченої від наркотичної залежності, тобто, зміна обвинуваченою власного життя та поведінки на краще, приводить суд до висновку, що обвинувачена ОСОБА_7 має бути засуджена за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченою вказаною статтею, але умовно, із застосуванням до покарання, що призначається, положень передбачених ст.ст.75,76 КК України.
У відповідності до ст. 174 КПК України, арешт майна, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року, необхідно скасувати.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.309 КК України.
ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном два роки.
Зобов`язати ОСОБА_7 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, застосований ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 у виді застави у сумі 168080грн - скасувати.
Зняти арешт з мобільного телефону марки «REDMI 5», ІМЕЙ № НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , з сім-картою мобільного оператора «ВФ України», НОМЕР_16 ; з мобільного телефону марки «Хуавей Y5», з сім-картою № НОМЕР_17 , накладений на ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року.
- 4 стік-пакет з кристалічною речовиною, 1 порожній стік-пакет, без вмісту, 2 сліди пальців рук, гаманець чорного кольору з 33 стік-пакетами з кристалічною речовиною та 7 порожніми стік-пакетами, котрі зберігаються в камері схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область м. Павлоград вул. Шевченко, 51 знищити;
- зразок букального епітелію гр.. ОСОБА_7 , котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- гаманець з 33 зіп-пакетами з кристалічною речовиною кольору, масами 0,056 г, 0,091 г, 0,126 г, 0,072 г, 0,069 г, 0,060 г, 0,145 г, 0,057 г, 0,114 г, 0,173 г, 0,121 г, 0,092 г, 0,080 г, 0,083 г, 0,113 г, 0,081, 0,095 г, 0,098 г, 0,086 г, 0,070 г, 0,085 г, 0,0774 г, 0,123 г, 0,104 г, 0,072 г, 0,117 г, 0,123 г, 0,096 г, 0,088 г, 0,056 г, 0,064 г, та 0,051 г та семи полімерними зіп-пакетами, в яких виявлено психотропну речовину метамфетамін, масою 0,027 г, котрі зберігаються в камері схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область м. Павлоград вул. Шевченко, 51/квитанція № 000732/ знищити;
- мобільний телефон марки «REDMI 5», ІМЕЙ № НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , з сім-картою мобільного оператора «ВФ України», НОМЕР_16 ; мобільний телефон марки «Хуавей Y5», з сім-картою № НОМЕР_17 , котрі зберігаються в камері схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область м. Павлоград вул. Шевченко, 51 /квитанція № 000816/ повернути за належності ОСОБА_7 ;
- 5 куль з травматичної зброї, калібру 9 мм., які опечатані до сейф-пакету №7195533; електронні ваги, які були опечатані до сейф-пакету № 7195530; відрізок гумового джгута коричневого кольору, який було упаковано до паперового конверту; два фрагменти пластикової трубки з залишками речовини кристалічного походження біло-жовтого кольору, які були упаковані до паперового конверту; 15 стік-пакетів з речовиною кристалічного походження білого кольору, які були упаковані до паперового конверту; поліетиленовий стік-пакет з залишками речовини кристалічного походження білого кольору, який було упаковано до паперового конверту; 38 стік-пакетів з речовиною кристалічного походження білого кольору, які були упаковані до паперового конверту; 1 поліетиленовий стік-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, який було упаковано до паперового конверту; котрі зберігаються в камері схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область м. Павлоград вул. Шевченко, 51 знищити;
- мобільний телефон Huawei, який упаковано до спецпакету №4490083; в`язку ключів (поміщено до спецпакету № 7130466), навігатор «Піонер», посвідчення водія ОСОБА_7 , в`язку ключів з флеш накопичувачем, 6 банківських карток (поміщено до спецпакету № 0011942), котрі зберігаються в камері схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область м. Павлоград вул. Шевченко, 51 /квитанція № 000890/ повернути за належності ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_24 .