Справа № 216/2823/22
провадження 1-кп/216/667/22
ВИРОК
іменем України

14 вересня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000609 від 07.06.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, із професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.03.2021 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливого злочину проти чужої власності, у період відбуття покарання із випробуванням, призначеного за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2021, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , діючи повторно з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, будучи обізнаним про те, що з 24 лютого 2022 року на території України діє правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною Російської Федерації проти України (запроваджений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, дію якого продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-IX від 15.03.2022), 23 квітня 2022 року в денний час доби проходив неподалік будинку АДРЕСА_2 . В цей час, останній, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_6 , інших свідків та очевидців, реалізуючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, безперешкодно потрапив на територію зазначеного домоволодіння. Знаходячись на території указаного домоволодіння, ОСОБА_4 погрузив металопластикові вікна марки WDS 6S в кількості трьох штук, розміром 1270х1540 кожне на простий спосіб для транспортування вантажів, що був при ньому. Після цього, з місця вчинення злочину зі вказаним майном зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнового збитку в сумі 20280,00 гривень.

Дії обвинуваченого кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро кається. Суду пояснив, що 23.04.2022 приблизно з 09:00 год. 10:00 год. йшов по вулиці в с. Новолозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, побачив дім, у дверях стояли вікна, зайшов через хвіртку і вирішив викрасти три вікна, які йому не належали. Вікна він повернув в той же день назад.

Прокурор у судовому засідання заявив клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_4 .

Захисник обвинуваченого не заперечує проти застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, просить суд обвинуваченого суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.
Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, які обтяжують йому покарання - судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_4 , суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, особи обвинуваченого, який є не одруженим, підтвердження знаходження на утриманні дітей суду не надано, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, відсутність обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_4 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, яке слід відбувати реально, а остаточне - на підставі ч. 1 ст. 71 КК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити обвинуваченому без змін.

Завдана майнова шкода у вигляді матеріальних збитків у розмірі 20 280 грн. 00 коп. відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення майна.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного цим вироком у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі частково у виді одного місяця позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання, тобто з 04.08.2022 року.

Речові докази: металопластикові вікна марки WDS 6S в кількості трьох штук, розміром 1270х1540 кожне, білого кольору вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До набрання вироком законної сили та з метою забезпечення виконання цього вироку застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_7