Справа № 461/853/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/144/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10 лютого 2022 року про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000030 від 22.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України.

Старший слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова клопотання задоволено частково.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 терміном до 02.04.2022 року включно.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 обов`язки, визначені ухвалою Львівського апеляційного суду від 03.02.2022 року, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивує тим, що цілодобовий домашній арешт є стримуючим фактором для підозрюваного щодо вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не доведено наявності необхідності в зміні підозрюваному раніше застосованого відносно нього запобіжного заходу, оскільки мета такого заходу забезпечення кримінального провадження на теперішній час в повній мірі досягається, а відтак, правові підстави для задоволення поданого клопотання у слідчого судді відсутні.

Окрім того, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному ОСОБА_7 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід, на думку суду, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що також підтверджено доводами мотивувальної частини ухвали колегії суддів Львівського апеляційного суду від 03.02.2022 року у справі №461/853/20.

На ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задоволити клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , погодженого начальником відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0000030 від 22.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 28, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 186, ч. З ст. 185, ч. З ст. 187, ч. З ст. 15 - ч. З ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України та змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 на тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду, викладені у даному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі, який вчинений із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, дає підстави вважати що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу є актуальними та не відпали.

Вказує, що слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова при розгляді вищевказаного клопотання безпідставно не прийнято до уваги обставини, які свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 та суттєво підсилюють існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_7 в ході ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, в повній мірі обізнаний із вагомістю доказів, які наявні сторони обвинувачення для доведення його вини, а тому така обставина ще в більшій мірі може спонукати підозрюваного до втечі. Також, ОСОБА_7 стали відомі повні анкетні дані, місце проживання та роботи потерпілих і свідків у вказаному кримінальному провадженні. Перебування під цілодобовим домашнім арештом в сукупності із отриманою інформацією значно полегшує підозрюваному можливість вчинення тиску на потерпілих та свідків, як безпосередньо ним, так і за допомогою інших невстановлених співучасників злочину чи зацікавлених осіб. Натомість правоохоронні органи, у зв`язку із закінченням досудового розслідування, позбавлені можливості запобігти таким діям підозрюваного чи зафіксувати їх, оскільки позбавлені можливості проводити будь які слідчі (розшукові) дії.

Прокурор вважає, що перебування під домашнім арештом та вільний доступ до засобів зв`язку без будь-якого контролю надає ОСОБА_7 можливість спілкуватись із невстановленим співучасником злочину, повідомляти його про здобуті органом досудового розслідування докази та встановлені обставини, що може унеможливити подальше встановлення цієї невідомої особи.

Окрім цього, вказує, що 31.12.2021 СВ Тернопільського РУП ТУ НП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000115 від 04.02.2021, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 289 КК України. Дана обставина не була предметом дослідження при винесенні ухвали Галицького районного суду м. Львова від 28.12.2021 та Львівським апеляційним судом при винесенні ухвали від 03.02.2022.

Прокурор вказує, що вищенаведені обставини свідчать про неможливість запобігти наявним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

При апеляційному розгляді прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу заперечили, просили судове рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, виступ захисника ОСОБА_8 та пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які просили судове рішення залишити без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які унеможливлять виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію та інші обставини.

У відповідності до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період часу. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи під час розгляду даного клопотання слідчий суддя вірно зазначив, що даний час є достатньо підстав до обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: показами потерпілої ОСОБА_11 , щодо нападу на неї та заволодіння майном; протоколом огляду місця події від 19.05.2021; протоколом обшуку автомобіля Chrystler реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведеного 20.05.2021; показами свідка ОСОБА_12 , щодо проведення обшуку належного йому автомобіля Chrystler реєстраційний номер НОМЕР_1 та вилучення особистих речей ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 ; протоколом особистого обшуку ОСОБА_7 проведеного 20.05.2021; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21.05.2021; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що жодних доказів того, що підозрюваний порушив хоч один із покладених на нього слідчим суддею обов`язків, прокурором не надано і в клопотанні слідчого не зазначено, а саме по собі посилання прокурора тільки на категорію тяжкості злочину, не може бути обґрунтованою підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто тяжкість обвинувачення сама по собі, без інших даних, які можуть підвищити ймовірність виникнення наміру уникнути суду підозрюваною чи перешкоджати правосуддю, не може бути поза розумним сумнівом підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні правопорушень; ступінь їх тяжкості; наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Апеляційні вимоги прокурора про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є стримуючим фактором для підозрюваного щодо вчинення ним інших кримінальних правопорушень та з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, немає.

Правових підстав для скасування судового рішення апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й відсутність підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10 лютого 2022 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3