Провадження № 1-кс/761/8011/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :
в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно.

Клопотання мотивовано, зокрема, тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000224 від 19.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149; ч. 3 ст. 149; ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 190; ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 366 КК України.

Наразі досудове розслідування здійснюється СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, а процесуальне керівництво групою прокурорів Шевченківської окружної прокуратури м. Києва.

29 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання заступника начальника відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про арешт майна, яке належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме на комплекс будівель загальною площею 7465,9 кв.м, який складається з адміністративної будівлі «А», учбового комбінату «А1», побутового корпусу «А2», підвалу «А3», диспетчерського пункту «Б», диспетчерського пункту «Б1», складу «В», майстерні «Г,г,г1», побутового корпусу «Д», котельні «Ж,ж1,ж2», підвалу «ж3», майстерні «З,З1,З2,З3,З4,З5,З6», підвалу «З7», складу-майстерні «И,И1», столярної майстерні «Е», гаража «е», гаража «П1», учбових класів «Р», майстерні «М,М1», зварювального цеху «О», ковальної дільниці «Н», напівпідземної споруди «Т», убиральні «Л,К», напівпідземної споруди «Ф,У,У1», пож. водойми «Ч,Ч1», недобудов «Х», оглядової ями «б,б1», недобуви «Х1,Х2», навісу «Б2», оглядової ями «г2,г3,г4,е1,Р1,Р2,з,З1,з2,з3,з4,з5,з6,з7,з8,з9,з10,з11,з12,з13», водонапірної вежі «Ц», складу- автогаража «С», сходів «л», огорожі «№-№4», вимощень «І», ганків «кр», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 вказує на те, що рішення щодо арешту майна є неправомірним та необґрунтованим, оскільки вказані об`єкти нерухомості не можуть бути використані як доказ факту обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отже не можуть бути речовими доказами.
27 вересня 2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 149 КК України.

На даний час, власником вище зазначеного нерухомого майна, на які накладено арешт являється ОСОБА_7 . При цьому, органом досудового розслідування не спростовано факту правомірності набуття останнім права власності на спірне майно та підстави, які б виправдовували необхідність такого втручання в права, у кримінальному провадженні № 0000224 від 19.07.2016, як арешт майна.

А тому арешт підлягає скасуванню, так як не виправдовує втручання у права власника.
В судовому засіданні представник власника майна адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав у ньому наведених.

Прокурор про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, однак його неявка в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання, при цьому, в розпорядженні слідчого судді наявні достатні матеріали для прийняття рішення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, клопотання про накладення арешту на майно ( справа 761/22224/18, провадження 1-кс/761/15057/2018) дійшла до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.06.2018 у кримінальному провадженні № 0000224 від 19.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149; ч. 3 ст. 149; ч. 3 ст. 212 КК України накладено арешт на комплекс будівель загальною площею 7465,9 кв.м, який складається з адміністративної будівлі «А», учбового комбінату «А1», побутового корпусу «А2», підвалу «А3», диспетчерського пункту «Б», диспетчерського пункту «Б1», складу «В», майстерні «Г,г,г1», побутового корпусу «Д», котельні «Ж,ж1,ж2», підвалу «ж3», майстерні «З,З1,З2,З3,З4,З5,З6», підвалу «З7», складу-майстерні «И,И1», столярної майстерні «Е», гаража «е», гаража «П1», учбових класів «Р», майстерні «М,М1», зварювального цеху «О», ковальної дільниці «Н», напівпідземної споруди «Т», убиральні «Л,К», напівпідземної споруди «Ф,У,У1», пож. водойми «Ч,Ч1», недобудов «Х», оглядової ями «б,б1», недобуви «Х1,Х2», навісу «Б2», оглядової ями «г2,г3,г4,е1,Р1,Р2,з,З1,з2,з3,з4,з5,з6,з7,з8,з9,з10,з11,з12,з13», водонапірної вежі «Ц», складу- автогаража «С», сходів «л», огорожі «№-№4», вимощень «І», ганків «кр», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_6 .

При цьому, як слідує з мотивувальної частини ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на нерухоме майно стало те, що вони є речовим доказом. Разом з тим, в ухвалі не конкретизовано, під які саме ознаки речового доказу підпадає вищезазначене майно в розумінні ст. 98 КПК України.

Крім того, кримінальне провадження № 0000224 від 19.07.2016 розслідується за іншими фактичними обставинами ніж ті, які повідомлені про підозру ОСОБА_6 .

Слід звернути увагу на те, що з моменту накладення арешту на майно на день звернення з вказаним клопотанням про скасування арешту майна сплинуло понад 4 роки.

Так, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно продовжити такий захід забезпечення як арешт майна.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається для забезпечення збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися в клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом із тим, як убачається з матеріалів клопотання на підставі яких вирішувалось питання про арешт майна так і матеріалів клопотання зазначених представником власника майна вказане майно не використовувалось при вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, та не набуте в ході його вчинення, оскільки вищезазначене нерухоме майно було придбане задовго до розслідуваних кримінальних правопорушень.

Крім того, в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно взагалі не порушувалось питання щодо конфіскації цього майна як додаткового покарання або з метою забезпечення цивільного позову в рамках кримінального провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000224 від 19.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149; ч. 3 ст. 149; ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 190; ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.06.2018 року, а саме з комплексу будівель загальною площею 7465,9 кв.м, який складається з адміністративної будівлі «А», учбового комбінату «А1», побутового корпусу «А2», підвалу «А3», диспетчерського пункту «Б», диспетчерського пункту «Б1», складу «В», майстерні «Г,г,г1», побутового корпусу «Д», котельні «Ж,ж1,ж2», підвалу «ж3», майстерні «З,З1,З2,З3,З4,З5,З6», підвалу «З7», складу-майстерні «И,И1», столярної майстерні «Е», гаража «е», гаража «П1», учбових класів «Р», майстерні «М,М1», зварювального цеху «О», ковальної дільниці «Н», напівпідземної споруди «Т», убиральні «Л,К», напівпідземної споруди «Ф,У,У1», пож. водойми «Ч,Ч1», недобудов «Х», оглядової ями «б,б1», недобуви «Х1,Х2», навісу «Б2», оглядової ями «г2,г3,г4,е1,Р1,Р2,з,З1,з2,з3,з4,з5,з6,з7,з8,з9,з10,з11,з12,з13», водонапірної вежі «Ц», складу- автогаража «С», сходів «л», огорожі «№-№4», вимощень «І», ганків «кр», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності Точиловському Альберту.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя