Справа № 192/502/22
Провадження № 1-в/192/87/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяці позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника СВК №21 - ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_3 .

Початок строку: 03.10.2017 року

Кінець строку: 18.01.2023 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі того, що він виправився, працевлаштований та має 6 заохочень. У судовому засіданні просив клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. Пояснив, що своєю поведінкою та сумлінною працею довів своє право на умовно-дострокове звільнення.

Представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки вважала, що засуджений хоча і має позитивні зміни в поведінці, проте він не довів свого виправлення, а прокурор зазначив, що засуджений хоча і стає на шлях виправлення, проте вказане не може бути підставою для його дострокового звільнення.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21», прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_3 в ДУ «Солонянська ВК №21» знаходиться з 25 січня 2018 року, на даний час відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований бригадиром відділення. До праці відноситься добросовісно.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_3 характеризується позитивно, приділяє достатньо уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно, відповідально та з ініціативою ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, входить до складу ради колективу засуджених.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на даний період часу ОСОБА_3 має шість заохочень у виді подяки, застосовані до нього в період з жовтня 2019 року по січень 2022 року. В той же час судом з`ясовано, що ОСОБА_3 лише один раз був заохочений за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, а інші рази лише за підсумками відповідних кварталів.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання засудженого таким, що належно ставиться до праці, оскільки останній хоча і заохочувався за сумлінне ставлення до праці, проте таке заохочення не має системності, так як застосоване лише в березні 2020 року. Застосовані до засудженого заохочення протягом 2019-2022 років були лише за підсумками роботи у відповідному кварталі року, а перше заохочення він отримав лише після відбуття більше ніж одного року покарання.
Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Згідно наявних в особовій справі характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризувався позитивно.

В той же час комісією Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» 19 березня 2021 року було відмовлено засудженому у поданні до суду клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення особі, яка не довела свого виправлення, а також комісією установи засудженому було погоджено оцінку ступеню виправлення як такий, що не довів свого виправлення.
Суд вважає, що з моменту висновку адміністрації установи виконання покарань про те, що ОСОБА_3 не став на шлях виправлення, його поведінка свідчить про те, що він стає на шлях виправлення, проте вказаного не достатньо для його звільнення, а тому на даний час застосування умовно - дострокового звільнення є передчасним.
Крім того, судом також було встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, вину у його вчиненні якого він визнає. Також судом з`ясовано, що засуджений у 2011 році вже звільнявся умовно-достроково, після чого знову був засуджений за вчинення злочинів до позбавлення волі, проте належних висновків для себе не зробив. Тому суд вважає, що на даний час застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення є недоцільним. Також суд враховує, що ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року ОСОБА_3 було відмовлено в звільненні умовно-достроково, а з часу постановлення ухвали його поведінка не змінилася таким чином, щоб стати підставою для протилежного висновку.

Крім того, згідно ч. 7 ст. 539 КПК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Оскільки судом встановлено, що ухвала Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року у зв`язку з її оскарженням в апеляційному порядку набрала законної сили 19 липня 2021 року, тому звернення ОСОБА_3 , як засудженого за тяжкий злочин до позбавленні волі більш ніж на 5 років з клопотанням в квітні 2022 року є порушенням вимог ст. 539 КПК України.

Враховуючи викладене суд вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1