638/9019/18
1-в/465/242/22
У Х В А Л А
судового засідання
24.06.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

лікуючого лікаря-психіатра, представника заявника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом

в с т а н о в и в:
заступник генерального директора з експертизи КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_4 звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що з 23.03.2022 року ОСОБА_6 перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на лікуванні, до якої на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.09.2019 року застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, які були продовжені востаннє ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2022 року.
За час перебування в 4-му відділенні КНП ЛОР ЛОКПЛ ОСОБА_6 проводиться комплексне лікування нейролептиками (Аріпразол, Азапін), нормотиміки (Вальпроком), симптоматична терапія, психотерапевтичні групові заняття, музикотерапія, індивідуальна психотерапія? реабілітаційні заходи у межах відділення: перегляд телепередач, читання періодичної преси, прогулянки по внутрішньому дворику відділення, але досягнути тривалої стабілізації психічного стану не вдається: пацієнтка продовжує висловлювати уривчасті маячні думки впливу та стосунку , реально не оцінює обстановку в якій вона знаходиться, без реальних планів на майбутнє, без критики до кримінального вчинку.

На момент огляду: слідкує за своїм зовнішнім виглядом самостійно в достатній мірі. Орієнтована в часі, місці перебування та власній особі вірно. Самостійно підтримує та прагне діалогу, зоровий контакт з лікарем утримує. В поведінці впорядкована. Доступна продуктивному мовному контакту, на запитання відповідає формально правильно, здебільшого по суті заданого запитання. Занадто фіксована на своїх хворобливих переживаннях, дає їм маячну трактовку. Тілесні відчуття трактує як сторонню дію з боку інших осіб. Мислення паралогічне, резонерське, різнопланове, із актуалізацією латентних ознак. Судження поверхневі. Продуктивну симптоматику на момент огляду заперечує. Інтелект відповідає вікові та здобутій освіті. Ставлення до скоєного легковажне, але вдалося досягнути критики щодо необхідності прийому підтримуючого лікування. Таким чином, внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування не вдалося досягти повноцінної ремісії.

06.06.2022р. ОСОБА_6 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що вона на момент огляду страждає параноїдною шизофренією з вираженим змішаним дефектом. За своїм психічним станом потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Враховуючи хронічний характер захворювання та нестабільність психічного стану (уривчасті маячні думки відношення та впливу), схильність до уникнення прийому ліків, необхідно продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. У зв`язку з чим просять заяву задоволити.

У судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр, представник заявника ОСОБА_4 заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо продовження її лікування не заперечувала.
Захисник у судовому засіданні при вирішенні заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 не заперечував. Просив заяву задоволити.
Прокурор в судовому засіданні просить задоволити заяву, продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.
Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 23.03.2022 року до даного часу перебуває ОСОБА_6 , до якого на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.09.2019 року застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом та такі востаннє були продовжені ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2022 року.
Внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування та реабілітаційних заходів не вдалося досягнути стабільності психічного стану пацієнтки ОСОБА_6 , та ознак її повноцінної ремісії.

Так, 06.06.2022р. ОСОБА_6 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що вона на момент огляду страждає параноїдною шизофренією з вираженим змішаним дефектом. За своїм психічним станом потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Враховуючи хронічний характер захворювання та нестабільність психічного стану (уривчасті маячні думки відношення та впливу), схильність до уникнення прийому ліків, необхідно продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

До наданої суду заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 77 від 06.06.2022 року, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації, що є підставою для продовження примусового лікування.

Висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим і належним чином вмотивованим, підстав ставити під сумнів його правильність суд не вбачає.
У судовому засіданні також була заслухана позиція лікаря-психіатра ОСОБА_4 , який стверджував, що стан здоров`я ОСОБА_6 після лікування не покращився, досягнути стану ремісії до даного часу не вдалося, тому вона потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.
За таких обставин, з`ясувавши всі обставини заяви,заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, суд приходить до висновку про обґрунтованість продовження ОСОБА_6 застосування таких примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки не вбачається, що у ОСОБА_6 покращився стан здоров`я, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих заходах, він на даний час страждаєпараноїдною шизофренією з вираженим змішаним дефектом, а тому заяву слід задоволити.

Керуючись ст. ст.92-95 КК України, ст. ст. 372, 376, 512-514 КПК України -

постановив:
заяву задоволити.

Продовжити ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Повний текст ухвали проголошено 04 липня 2022 року об 09 годині 15 хвилин.

Суддя ОСОБА_1