ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» липня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001819 від 21.06.2022 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.06.2022 року щодо неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України уродженця с. Бочківці Чернівецького району Чернівецької області, проживаючого АДРЕСА_1 , студента 1 курсу Новоселицького медичного фахового коледжу, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

УСТАНОВИЛА:
Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.06.2022 року клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 (м. Новоселиця) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Новоселицького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_10 , задоволено та застосовано до неповнолітнього ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 25 серпня 2022 року (18:00 год.).

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, визначено запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

ЄУНСС:720/1076/22 Слідчий суддя: ОСОБА_11

Номер провадження: 11-сс/822/196/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, тяжкість злочину, в якому він підозрюється, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного та прийшов до висновку про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки слідчим доведено, що підозрюваний може вчиняти дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокатом ОСОБА_6 , в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник вказує, що слідчий суддя не у повному обсязі урахував те, що на момент інкримінованих подій його підзахисному виповнилося повних 15 років, те, що він навчається, в місці постійного проживання має міцні соціальні зв`язки, частково визнав вину, щиро жалкує з приводу скоєного. Також вказує, що жодний ризик по справі прокурором належними доказами не доведений, а ґрунтується на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_6 , в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , та законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, прокурора ОСОБА_5 , яка просила ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають

достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Матеріалами провадження встановлено, що неповнолітній ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, що в силу вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої неповнолітньому ОСОБА_8 підозри, колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та перевіреними в судовому засіданні доказами, які детально викладені в ухвалі слідчого судді.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, районний суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього ОСОБА_8 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Також суд врахував, що в даному кримінальному провадженні не встановлено та не відшукано всіх доказів, а тому існує ризик того, що перебуваючи на волі неповнолітній ОСОБА_8 будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на спотворення, приховування чи знищення доказів, що мають значення для досудового розслідування, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Так, слідчий суддя зазначив, що обрання в даній ситуації більш м`якого

запобіжного заходу не тільки не усуває ризику переховування від слідства або суду, а й значно підвищує його, а ризики констатовані у даному кримінальному провадженні дають підстави для висновку, що потреби тримання під вартою - переважають над правами підозрюваного на особисту свободу.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе попередити ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

На переконання колегії суддів, таке рішення не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Разом з тим, твердження апелянта про те, що суд не взяв до уваги особу неповнолітнього підозрюваного, те, що на момент інкримінованих подій його підзахисному виповнилося повних 15 років, те, що він навчається, в місці постійного проживання має міцні соціальні зв`язки, частково визнав вину, щиро жалкує з приводу скоєного - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слідчий суддя визначив розмір застави, в мінімальних межах передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, вірно врахувавши при цьому об`єктивні обставини кримінального правопорушення, встановлені в судовому засіданні дані про особу підозрюваного, а тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для визначення застави в межах визначених судом.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , без задоволення.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 422, 423, 492 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.06.2022 року, якою клопотання слідчого задоволено та застосовано до неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

_________________ _________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3