ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1941/22 Справа № 185/7688/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, без освіти, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0001704,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 22 серпня 2022 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що в судовому засіданні було доведено наявність ризиків, які було встановлено під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на даний час не змінились і не відпали, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та кримінального проступку, свідки у даному кримінальному провадженні ще не допитані судом, отже, перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також незаконного впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 не погодилась з даним рішенням суду та подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що прокурором не обґрунтовані та не доведені ризики по справі. Відомостей на підтвердження намагання обвинуваченого впливати на потерпілого чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення стороною обвинувачення не надано.
Вказує, що тривалий термін перебування обвинуваченого під вартою суперечить вимогам законодавства.
Просить врахувати, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється апеляційним судом без участі прокурора, який про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги не подавав.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Частиною 3 статтею 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Розглядаючи апеляційні вимоги захисника стосовно заміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до наданих матеріалів, з 22 вересня 2021 року в провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акту кримінальному провадженні № 0001704 щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2021 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
24 червня 2022 року прокурор Павлоградської окружної прокуратури подав до суду першої інстанції клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 строком на 60 днів, яке ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2022 задоволено та продовжено ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 серпня 2022 року.
Суд, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про продовження щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурор і дійшов до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання та продовження щодо обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на дані про особу ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого вчинити спробу переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Однак з таким висновком колегія суддів не погоджується.
Вимогами ст. ст. 176, 178, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Як вбачається з ухвали, зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали не дотриманні.
Так, суд належним чином не перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст. 184 КПК України, в якому не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Згідно клопотання прокурора, зазначено ризики, як можливість ОСОБА_5 переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Однак клопотання слідчого не містить доказів доведення наявності зазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Що стосується заявленого у клопотанні прокурора ризику у виді можливості вчинити ОСОБА_5 спроби переховуватися від суду, через обвинувачення у вчиненні, зокрема, і тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також з огляду на те, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування і його місце знаходження не було відомим слідству, колегія суддів, вважає, що вказаний ризик на даний час втратив свою актуальність, оскільки досудове розслідування даного кримінального провадження завершено, обвинувальний акт тривалий знаходиться в провадженні суду.
Крім того, як зазначив сам прокурор у клопотанні, органу досудового розслідування було відомо, що ОСОБА_5 виїхав за межі України 04 вересня 2019 року та 27 листопада 2019 року повернувся. Запобіжний захід у вигляді триманні під вартою щодо ОСОБА_5 було обрано 28 серпня 2021 року, тобто майже через рік після повернення останнього до України. Доказів порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків під час досудового розслідування стороною обвинувачення не надано.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».
Враховуючи зазначене, дані про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, а також те, що судовий розгляд по даному провадженню проводиться досить тривалий час, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом необґрунтовано продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування менш суворого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України та буде відповідати завданням кримінального провадження, тому апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, ухвала суду скасуванню з постановленням нової.
На підставі ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на обвинуваченого ОСОБА_5 покласти обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті на відповідний строк.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 - скасувати.
Постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обрати останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання: АДРЕСА_2 , строком до 22 серпня 2022 року, включно.
Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на місцевий орган поліції.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3