Справа №443/96/22
Провадження №1-кп/443/37/22
ВИРОК
іменем України

01 червня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000812 від 06.11.2021) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Свалява Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючу, без освіти, не одруженої, раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 166 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 , проживаючи із своїм малолітнім сином ОСОБА_7 з червня 2021 року по 06.11.2021 у самостійно зведеній тимчасовій споруді наметі, виготовленому із дощок та поліетилену, за адресою: АДРЕСА_2 неподалік сміттєзвалища, злісно не виконувала свої батьківські обов`язки по догляду за дитиною, що полягало у тому, що вона, нехтуючи безпекою для життя і здоров`я сина, впродовж тривалого часу з червня 2021 року по 06.11.2021 виховувала сина у непридатних для безпечного перебування малолітньої дитини умовах у занедбаному наметі без водо-, електро- та газопостачання, обладнаному пічкою, виготовленою кустарним методом із металевої бочки, яка розпалювалась дровами, а 06.11.2021 приблизно о 15 год 00 хв, розпаливши дровами вказану саморобну пічку та, усвідомлюючи необхідність забезпечення постійного догляду за своїм малолітнім сином віком 1 рік 2 місяці і неприпустимість залишення його без нагляду, маючи реальну можливість забезпечити такий нагляд, залишила малолітнього ОСОБА_7 біля розпаленої саморобної пічки і покинула намет, не пересвідчившись у тому, що розпалена пічка не створює небезпеки для залишеної в наметі дитини, а також у відсутності ризику займання довколишніх предметів та самого намету, внаслідок своєї злочинної недбалості не передбачила можливості виникнення пожежі від залишеної без нагляду розпаленої саморобної пічки, хоча повинна була і могла передбачити таку можливість, у зв`язку з чим у час її відсутності 06.11.2021 приблизно о 15 год 15 хв у наметі від залишеної без нагляду пічки виникла пожежа, через що її малолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у безпорадному стані, зумовленому його віком, отримав термічні опіки IV ступеня на площі 100% тіла з термічною руйнацією шкіри, м`язів, кісток та внутрішніх органів, які призвели до настання його смерті.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена стаття 166 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину по пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 166 КК України, визнала повністю, суду пояснила, що вона декілька місяців проживала разом з її малолітньою дитиною у наметі, який був обладнаний саморобною пічкою, якою опалювалося приміщення і на якій готувалася їжа. 06.11.2021 вона відлучилася по воду у той час, як саморобна пічка була розпалена, залишивши дитину саму і не попросивши нікого приглянути за дитиною. Коли повернулася намет уже горів. Щиро розкаюється у вчиненому.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт злісного невиконання ОСОБА_3 встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, тобто вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 166 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачена посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима, має на утриманні чотирьох дітей.

Також, суд враховує думку представника потерпілого, яка підтримала думку прокурора щодо призначення обвинуваченій міри покарання.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, а також зваживши на приписи частини 3 статті 61 та статті 63 КК України, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті 166 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність у неї на утриманні чотирьох малолітніх дітей, що дає підстави стверджувати про наявність у неї міцних соціальних зв`язків, а також її посткримінальну поведінку (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), яка є виключно позитивною та свідчить про усвідомлення нею негативності вчиненого суспільно небезпечного діяння і готовність нести кримінальну відповідальність, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 без ізоляції її від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Процесуальних витрат не понесено.

Застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна скасувати.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченої судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинувачені стороною обвинувачення не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 166 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року 6 (шість) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази (відповідно до постанови про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 07.11.2021), а саме: іграшку м`яку дитячу, бодікостюм для новонароджених, дитяче покривало, три полімерних мішки зі слідами термічної дії, балончики з написом «Giardini» з слідами термічної дії, два фрагменти будівельного сміття, металеву пічку у вигляді обрізаної бочки з трубою знищити.

Скасувати застосовані відповідно до ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.11.2021 (справа №456/5591/21 провадження №1-кс/456/1147/21) заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна (іграшку м`яку дитячу, бодікостюм для новонароджених, дитяче покривало, три полімерних мішки зі слідами термічної дії, балончики з написом «Giardini» з слідами термічної дії, два фрагменти будівельного сміття, металеву пічку у вигляді обрізаної бочки з трубою).

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1