Справа № 347/2011/21
Провадження № 1-кс/347/316/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2022 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід судді в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000534 від 27.12.2019 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в :
22.06.2022 року до суду надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід судді в кримінальному провадженні справа №347/2011/21, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Ухвалою суду від 22.06.2022 року матеріали кримінального провадження передано в канцелярію суду для визначення судді для вирішення заяви про відвід.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.06.2022 року автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю ОСОБА_1 для розгляду даної заяви про відвід судді.
В обґрунтування вимог заяви про відвід судді ОСОБА_5 захисник ОСОБА_4 покликаючись на ст.75 КПК України, вважає що суддя ОСОБА_5 не може брати участь у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000534 від 27.12.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з огляду на наступне.
Суддею ОСОБА_5 всупереч порушенню вимог ч. 2 ст. 314 КПК України, 22.03.2022 року було проведено підготовче судове засідання без участі та належного повідомлення обвинуваченого та його захисника, заслухавши думку прокурора було призначено справу № 347/2011/21 до судового розгляду 30.03.2022 року о 11:00 год. При цьому захисник зазначає, що спеціальне досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 27.12.2019 року не здійснювалося, а отже суддя ОСОБА_5 підготовче судове засідання та судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, щодо злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України не може здійснювати за відсутності обвинуваченого. Захисник ОСОБА_4 наголошує, що після заявленого відводу судді ОСОБА_6 23.02.2022 року і до початку квітня 2022 року ні обвинувачений, ні його захисник, повідомлення та повістки про виклик до Косівського районного суду не отримували. Захисник зазначає, що 13.05.2022 року суддя ОСОБА_5 безпідставно та необґрунтовано відмовила у долученні до матеріалів справи № 347/2011/21 клопотань про повернення обвинувального акту прокурору, про закриття кримінального провадження, про виклик та допит в судовому засіданні свідків та експерта. В супереч вимогам статей 291, 293 КПК України, на стадії досудового розслідування ні ОСОБА_3 , ні його захиснику, обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000534 від 27.12.2019 року, щодо обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України та реєстрів матеріалів досудового розслідування вручені не були, однак суддя ОСОБА_5 всупереч КПК України зобов`язала прокурора вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування ОСОБА_3 після завершення судового засідання. Захисник звертає увагу, що підстави для відводу судді ОСОБА_5 стали відомі стороні захисту лише після початку судового розгляду в справі.
Вищезазначене свідчить про порушення прав ОСОБА_3 гарантованих Європейською конвенцією з прав людини та вказує про упереджене та об`єктивне ставлення судді Косівського районного суду Івано- Франківської області ОСОБА_5 до обвинуваченого ( ОСОБА_3 ).
З цих підстав захисник ОСОБА_4 заявив відвід судді.
Ні захисник ОСОБА_4 , ні обвинувачений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, однак про причини неявки суд не повідомляли.
Прокурор в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 без його участі, у вирішення заявленого відводу покладався на розсуд суду.
Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що судове засідання слід проводити без фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь.
Перевіривши доводи заяви про відвід, матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, надійшло до Косівського районного суду Івано-Франківської області з Косівської окружної прокуратури 01.10.2021.
Ухвалою 02.03.2022 року заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 було задоволено та передано справу для повторно автоматичного розподілу в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 347/2011/21 між суддями головуючою суддею у цій справі визначено ОСОБА_5 .
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Положеннями ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні. До таких обставин, зокрема, належить наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.
Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.
Згідно з ч. 1. ст. 1 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.
Стаття 2 цього Закону передбачає що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.
За положеннями п. 1 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.
Враховуючи практику ЄСПЛ, стосовно поняття "інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості" стосовно відводів суддів, то слід зазначити наступне.
Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Відвід повинен бути вмотивованим.
Однак перевіривши доводи заяви про відвід, суд вважає, що заявлені захисником обвинуваченого підстави, щодо упередженості судді ОСОБА_5 , не знайшли свого належного підтвердження. Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 у заяві про відвід стверджує, що головуюча суддя ОСОБА_5 допустила процесуальні порушення. Проте дана обставина не може свідчити про наявність в її діях упередженого ставлення до обвинуваченого.
Суд звертає увагу, що процесуальні порушення які допущені судом при розгляді справи, можуть бути перевірені судом вищої інстанції за результатами оскарження відповідних кінцевих рішень у справі.
Виходячи з наведеного, слід дійти до висновку, що ствердження захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 щодо упередженого ставлення судді є їхнім припущенням, яке жодним чином не підтвердилося.
А тому, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення відводу головуючій судді ОСОБА_5 немає, а тому заяву слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 35, 75, 76, 81, 82, 372 КПК України, суд-
п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_4 про відвід головуючої судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000534 від 27.12.2019 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повернути в канцелярію суду для повернення головуючій судді ОСОБА_5 для продовження розгляду по суті.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1