Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 324/288/20
Провадження №: 1-і/332/16/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано - Франківськ, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого з 2005 року за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого на момент затримання: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

ВСТАНОВИВ:

05.10.2022 року прокурор подав до Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 09.10.2022 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення, не перестали існувати.

Так, у провадженні Гуляйпільського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 18.10.2019; №0000057 від 21.01.2020; № 00001162 від 13.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України

Ухвалою Гуляйпільського районного суд Запорізької області від 21.12.2021 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.02.2022 року.

Ухвалою Гуляйпільського районного суд Запорізької області від 15.02.2022 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.04.2022 року.

Крім того, ОСОБА_4 відповідно до листа Пологівської окружної прокуратури Запорізької області від 23.03.2022 року продовжено строк тримання під вартою на підставі ч.6 ст. 615 КПК України на строк до 2 місяців, тобто до 15.06.2022 року.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 14.06.2022 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.08.2022 року.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 11.08.2022 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.10.2022 року.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України запроваджено воєнний стан.

Розпорядженням голови Верховного суду від 14.09.2022 №49/0/9-22 підсудність Гуляйпільського районного суду Запорізької області визначено за Заводським районним судом м. Запоріжжя.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та надав аналогічні пояснення вказані у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на будь-який інший запобіжний захід.

Так, обвинувачений зазначив, що у нього є підтвердження того факту, що він не перебуває у розшуку. У сторони обвинувачення відсутні докази його причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. У нього на утриманні є маленька дитина. Він із дружиною, дитиною проживав у його батька в квартирі за його місцем реєстрації, а отже є всі підставі для зміни запобіжного заходу.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У судовому засіданні прокурор належним чином мотивувала своє клопотання, заявивши, що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, які законодавцем віднесені до категорії тяжких корисливих кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_4 перебував у розшуку, у нього відсутнє постійне джерело доходів, що вказує на те, що обвинувачений може продовжити скоювати злочини, а також вжити заходів, щоб уникнути відповідальності.

Суд не погоджується із доводами сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід, з підстави того, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого альтернативні види запобіжних заходів, та не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки обвинувачений є особою не працевлаштованою, певний час перебував у розшуку, а отже з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе переховуватись від суду, тобто може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, також обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд приймає до уваги запровадження в Україні військового стану, та тимчасову окупацію території, де проживав обвинувачений, а отже відсутність контролю за виконанням зобов`язань обвинуваченого.

Посилання обвинуваченого на той факт, що він не перебуває у розшуку, спростовується тим, що попередніми ухвалами про продовження строку тримання під вартою було встановлено перебування обвинуваченого у розшуку. Дані ухвали не були оскаржені в апеляційному порядку.

Суд під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а тому суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого на той факт, що у сторони обвинувачення відсутні докази його причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд також не приймає до уваги факт наявності на утриманні у обвинуваченого малолітньої дитини та батька, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, злочини, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , були вчинені на території Запорізької області. Як пояснив обвинувачений у судовому засіданні його затримали у м. Запоріжжі на квартирі, де він перебував у гостях, а отже значний проміжок часу він не проживав із родиною в Одеській області, що спростовує твердження про міцні соціальні зв`язки.

При обрання особистого зобов`язання та домашнього арешту, обвинувачений зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, однак, наразі, встановити за якою адресою буде проживати обвинувачений суд не може, через відсутність достовірної інформації.

Отже, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.08.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 грудня 2022 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, а обвинуваченому надіслати поштою до ДУ «Кропивницького слідчого ізолятора».

Ухвала може бути оскаржена прокурором та захисником до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою може оскаржити до Запорізького апеляційного суду в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 07.10.2022.

Суддя ОСОБА_1