ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6832/22
провадження № 1-кп/753/1388/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000753 від 24.02.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської

області Козятинського району смт Десна, який зареєстрований та

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 07 липня 2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000753 від 24.02.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_4 суд вважає доведеним та відповідно до якого він обвинувачується у тому, що 23 лютого 2022 року, приблизно о 22 год. 12 хв., перебуваючи в торгівельному залі магазину «Новус», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 3, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Новус Україна» (ідентифікаційний код 36003603), вирішив таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиць вказаного магазину майно, що належить ТОВ «Новус Україна», а саме: винний напій газований «Monte Santi Spritz» 10%, 0,75 л, у кількості 2 шт, загальною вартістю 258 грн (без ПДВ) та направився до виходу з магазину, де його протиправні дії помітив охоронець ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи, що його протиправні дії були помічені охоронцем магазину, вийшов з магазину «Новус», не розрахувавшись за товар та продовжив реалізовувати свій умисел, направлений на викрадення майна.

У свою чергу, ОСОБА_5 вибіг за ОСОБА_4 та почав кричати, щоб останній зупинився.

Проте, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що був викритим, діючи умисно, з метою відкритого заволодіння зазначеним майном, здійснив напад та застосував стосовно ОСОБА_5 насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме наніс удар пляшкою в область голови ОСОБА_5 , завдавши ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого останній впав на землю, а ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину разом з майном, яке знаходиться на балансі ТОВ «Новус Україна» (ідентифікаційний код 36003603), чим останньому спричинив матеріального збитку на загальну суму 258 грн (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 1 ст. 187 КК України визнав повністю та показав, що дійсно прибув до магазину з метою викрасти товар, а саме винний напій, після цього з викраденим товаром направився до виходу з магазину. У цей час почув та побачив, що за ним біжить охоронець та вимагає повернути товар, але він продовжив залишати місце події, допоки не був зупинений охоронцем, втім з метою залишити викрадений товар при собі, вчинив напад на останнього, поєднаний із насильством, а саме наніс пляшкою удари по голові. З місця вчинення злочину зник. Про вчинене шкодує. Додатково повідомив, що зустрічався з потерпілим після того, як він вийшов з лікарні, хотів відшкодувати завдані йому збитки, але потерпілий відмовився приймати відшкодування та відмовився й надалі заявляти цивільний позов, й доповнив, що з останнім примирився.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Вказані положення процесуального закону роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, на що також отримано ствердну згоду обвинуваченого на проведення розгляду у такому порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого, то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднане із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, молодого віку, зі середньо-спеціальною освітою, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні дружину.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, примирення з потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Разом з тим, суд, з урахуванням ступеня тяжкості цього кримінального правопорушення, особи ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, молодого віку, працює, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні дружину, яка перебуває на 7 місяці вагітності, конкретні обставини вчинення ним цього кримінального правопорушення (що було розпочато як вчинення проступку, тобто таємного викрадення чужого майна), наявності всіх вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, вважає позицію сторони обвинувачення щодо необхідності застосування положень ст. 75 КК України правильною.

У зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечним для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання, із встановленням максимального іспитового строку.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Щодо вирішення долі речових доказів у провадженні перед судом питання не порушувалось.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Щодо вирішення долі речових доказів у провадженні перед судом питання не порушувалось.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1