ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора та захисника, у кримінальному проваджені № 0001362 від 12.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні захисником ОСОБА_5 було заявлено клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого він просить призначити товарознавчу експертизу, оскільки вартість викраденої ванни підтверджується тільки довідкою ПП «Фастпром», однак вказана довідка слідчими органами речовим доказом не визнана і до матеріалів справи не приєднана, а тому на його думку у кримінальному провадженні не встановлено вартість викраденого майна.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання та зазначив, що вартість викраденого майна підтверджується довідкою від 30.11.2018, а судова експертиза не проводилася через відсутність у справі речового доказу.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України в редакції, чинній станом на час проведення досудового розслідування, було передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

Положення п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII спрямовано насамперед на забезпечення: правильності кваліфікації кримінального правопорушення (за умови, що розмір шкоди є ознакою складу злочину або кваліфікуючою ознакою); повноти досудового розслідування (оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є елементом предмета доказування); достовірності інформації, яка відображується в підсумкових рішеннях стадії досудового розслідування (згідно з п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням).

За змістом ст. 92 КПК обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

За своєю суттю та змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення кримінальними процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Особливістю норми п. 6 ст. 242 КПК щодо обов`язковості призначення експертизи є також те, що цей імперативний припис має застосовуватися у провадженнях про кримінальні правопорушення, які мають матеріальний склад злочину, тобто містять суспільно небезпечні наслідки, які можливо обчислити у вигляді збитків або шкоди довкіллю.

Важливим при кваліфікації злочинів проти власності є встановлення ознак предмету викрадення, що має певну вартість. Саме вартість чужого майна на момент викрадення є тим критерієм, за яким відрізняється адміністративне правопорушення (ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) «Дрібне викрадення чужого майна») від кримінально-караного викрадення.

Суд, виходячи із закріпленого у ст. 26 КПК принципу диспозитивності, позбавлений можливості, навіть у випадку, коли він виявив відсутність висновку експерта із визначенням розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, самостійно, з власної ініціативи залучити експерта і усунути цей недолік досудового слідства. Залучення експерта судом незалежно від наявності клопотань сторін можливо тільки за обставин, передбачених ч. 2 ст. 332 КПК.

У зв`язку з цим, суд виходить з того, що оскільки визначення розміру завданої шкоди в даному випадку було обов`язком сторони обвинувачення для здійснення вірної кваліфікації дій особи, тому в даному випадку сторона захисту не має перебирати на себе повноваження органу досудового розслідування та усувати допущені недоліки досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 242, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000677 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1