Справа № 638/4519/22
Провадження № 1-кс/638/820/22
УХВАЛА
Іменем України
12 серпня 2022 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження за № 0001169 від 05.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна,
встановив:
Слідчий СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна, в якому простить накласти арешт на виявлений та вилучений під час огляду місця події 04.08.2022 у період часу з 16 год. 25 хв. по 17 год. 12 хв., у нежитловому приміщенні, а саме коридорі (тамбурі), що знаходиться в житловому будинку гуртожитного типу, за адресою: АДРЕСА_1 , у дев`ятиповерховому будинку в другому під`їзді на восьмому поверсі, ноутбук марки «ASUS», серійний номер: E5NOBC04323119А, в корпусі темно- сірого кольору з пошкодженим екраном у вигляді «V» розбиття скла.
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001169 від 05 серпня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.08.2022 до Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що 04.08.2022 приблизно о 15 год. 10 хв., невстановлена особа, перебуваючи у коридорному приміщенні загального користування на восьмому поверсі біля кімнати №3-4 (кв. АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, заволоділа ноутбуком марки "ASUS" серійний номер: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану.
З метою виявлення, вилучення речей та подальшого їх долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, виникла необхідність у проведенні огляду місця події у нежитловому приміщенні, а саме коридорі (тамбурі), що знаходиться в житловому будинку гуртожитного типу, за адресою: АДРЕСА_1 , у дев`ятиповерховому будинку в другому під`їзді на восьмому поверсі.
Слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , 04.08.2022 у період часу з 16 год. 25 хв. по 17 год. 12 хв., було проведено огляд місця події у нежитловому приміщенні, а саме коридорі (тамбурі), що знаходиться в житловому будинку гуртожитного типу, за адресою: АДРЕСА_1 , у дев`ятиповерховому будинку в другому під`їзді на восьмому поверсі, в ході якого був присутній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який добровільно видав зі свого помешкання кімнати АДРЕСА_3 , наступний предмет, а саме:
- ноутбук марки «ASUS», серійний номер: E5NOBC04323119А, в корпусі темно- сірого кольору з пошкодженим екраном у вигляді «V» розбиття скла.
Постановою слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 05.08.2022 вищевказану річ було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0001169 від 05.08.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.
Слідчий зазначає, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаних предметів, які є важливими речовими доказами по кримінальному провадженню, що може перешкодити встановленню істини по справі.
Слідчий у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.
Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1, 2 статті 170 КПК України, арештом майна, зокрема, є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або третіх осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі Бакланов проти Російської Федерації , Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі Фрізен проти Російської Федерації , Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Таким чином, правомірність втручання держави в право на мирне володіння майном у кримінальному провадженні під час застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна доведена в суді першої інстанції та спів розмірність наслідків обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також можливості застосування найменш обтяжливий спосіб арешту.
Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Тобто, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна.
Враховуючи вищевикладене, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, суддя,-
постановив:
Клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження за № 0001169 від 05.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на виявлений та вилучений під час огляду місця події 04.08.2022 у період часу з 16 год. 25 хв. по 17 год. 12 хв., у нежитловому приміщенні, а саме коридорі (тамбурі), що знаходиться в житловому будинку гуртожитного типу, за адресою: АДРЕСА_1 , у дев`ятиповерховому будинку в другому під`їзді на восьмому поверсі, в ході якого був присутній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який добровільно видав зі свого помешкання кімнати АДРЕСА_3 , наступний предмет, а саме:
- ноутбук марки «ASUS», серійний номер: E5NOBC04323119А, в корпусі темно- сірого кольору з пошкодженим екраном у вигляді «V» розбиття скла.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.
У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1