Номер справи 289/2601/21
Номер провадження 1-кп/289/33/22
УХВАЛА

23.06.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Радомишльського районного суду Житомирської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, оскільки він є раніше неодноразово судимим, наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме він знаходячись на волі може переховуватися від суду, так як підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, може вплинути на свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений та його захисник просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з триманням під вартою на домашній арешт, оскільки дружина обвинуваченого хворіє, а його діти потребують матеріальної допомоги та догляду. Крім того, обвинувачений запевнив суд, що буде з`являтися в судові засідання та не буде чинити вплив на свідків.
Представник потерпілої підтримав заявлене прокурором клопотання.
Заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В ч. 2 цієї статті встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу. Зокрема, у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, або іншим чином впливати на дієвість кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується зокрема тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Вказаний злочин, відповідно до положень ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.
Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.10.2021 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому неодноразово продовжено судом по 26.06.2022 включно без права внесення застави, однак станом на 23.06.2022 кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, на даний час не досліджені письмові докази, не допитані потерпіла і свідки, що не заперечувалось сторонами кримінального провадження в судовому засіданні.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
При цьому у суду відсутні відомості, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.
Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а зважаючи, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, існують ризики того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в зв`язку з викладеним, суд вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів обумовлена тим, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить попередження вказаним ризикам, ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, спроби обвинуваченого уникнути відповідальності.
Вказані ризики враховані під час обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на теперішній час не втратили своєї актуальності.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, отже, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без права внесення застави у відповідності до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на 60 днів, а саме по 21.08.2022 включно, без права внесення застави.
У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.
Копію даної ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1