ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/300/22 Справа № 209/3606/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю:

секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання строком до 24 березня 2022 року, включно.
Мотивуючи постановлене рішення, слідчий суддя, послався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 185 КК України, й врахувавши тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також ті обставини, що ОСОБА_6 погрожував іншому підозрюваному у цьому провадженні, встановив існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, але врахувавши його особу, який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання та на утриманні малолітню дитину, дійшов висновку, що прокурором не доведено обставини, що свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Так апелянт зазначає, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжких злочинів, та йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років, а також те, що підозрюваному достовірно відомі місця проживання та мобільні телефони потерпілої ОСОБА_8 , та іншого підозрюваного - неповнолітнього ОСОБА_9 , який звернувся до працівників поліції із заявою про спробу незаконного впливу на нього ОСОБА_6 .
Разом з цим, прокурор звертає увагу, що суд не надав належної оцінки особі підозрюваного, який хоча і має на утриманні малолітню дитину, однак офіційно не працює та не навчається, неоднаразово притягався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога в результаті вживання коноплі, у 2012 році був притягнутий до кримінальної відповідальності за крадіжку майна з будинку потерпілої ОСОБА_8 . З урахуванням наведених обставин, прокурор вважає, що ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової про обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які просили скаргу залишити без задоволення, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали, є необгрунтованими.
Так, апеляційним судом встановлено, що СВ ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000380 від 18.18.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 185 КК України.
21 січня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 185 КК України.
В межах цього провадження слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.
Апеляційним судом встановлено, що під час судового розгляду провадження слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, об`єктивно підтверджується доказами, доданими до клопотання у їх сукупності, й прокурором в апеляційній скарзі не заперечується.
Перевіряючи висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів також вважає їх обґрунтованими, а ризики, визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, таким що об`єктивно існують.
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочинів та покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вагомість доказів вчинення ним злочинів, особу підозрюваного, який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання та на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, колегія суддів вважає, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце мешкання цілодобово зможе запобігти цим ризикам.
Отже, як слідує з матеріалів за клопотанням про обрання запобіжного заходу, при його розгляді в суді першої інстанції, слідчий та прокурор не довели необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо підозрюваного та того, що непов`язаний з ізоляцією від суспільства запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає й вимогам, зокрема викладеним у рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» і є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
Разом з цим, доводи прокурора про те, що підозрюваний скоїв тяжкі злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, не є само по собі обставиною, яка є підставою для застосування виняткового запобіжного заходу. Ця обставина у провадженні розглядається в сукупності з іншими під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу.
Що стосується доводів прокурора про те, що ОСОБА_6 офіційно не працює та не навчається, притягався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога, та у 2012 році притягався до кримінальної відповідальності, то ці обставини хоча і мають місце, однак не доводять необхідність застосування виключного запобіжного заходу у цьому провадженні.
Поведінка підозрюваного після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду на те, що органом досудового розслідування та прокурором не було зафіксовано порушень ним процесуальних обов`язків та доказів з цього приводу до апеляційної скарги додано не було, на думку апеляційного суду, свідчать про відсутність у підозрюваного мети вчинити інше кримінальне правопорушення.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, є припущенням стосовно можливої поведінки підозрюваного.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, застосовуючи щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі врахував вимоги ст. 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4