Справа № 694/341/21
провадження №1-кп/694/79/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
14.04.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого: вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.10.2017 за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік, крім того застосовано примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.01.2018 за ч. 1 ст. 297 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 н.м.д.г. із застосуванням примусових заходив медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Ухвалою Звенигородського районного суду від 12.06.2018 призначений вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 січня 2018 року штраф в сумі 850 гривень замінено на покарання у вигляді 50 годин громадських робіт. Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.06.2018 за ч. 1 ст.185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі із застосуванням заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в місцях позбавлення волі медичними службами кримінально-виконавчих установ. Згідно ч. 4 ст. 70, ч. 1 п. «г» ст.72 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі та застосовано примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в місцях позбавлення волі. Звільнений від відбуття покарання на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 30.01.2020 на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на 4 місяці 21 день - Судимість в установленому законом порядку не знята та непогашена,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , повторно, 11.12.2020 року приблизно о 14 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні кімнати кухні жилого будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з кухонної тумбочки викрав мобільний телефон «Нuawei Y5 II (СUN-U29)», вартістю 1382,67 гривень, з вмістом сім-картки мобільного оператора «Київстар», вартістю 100,00 гривень, без залишку коштів на рахунку, що на праві власності належить ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 збитків на загальну суму 1482 гривні 67 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах у грудні 2020 року, у денний час доби, знаходячись в будинку
ОСОБА_6 , викрав його мобільний телефон. Розкаюється за вчинення інкримінованого злочину. Відносно міри покарання погоджується з думкою прокурора.
Потерпілий ОСОБА_6 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Подав через канцелярію суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення, є логічними та послідовними, учасниками процесу не оспорюються, що не викликає у суду підозри з приводу їх неправдивості.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:
- ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів (ч. 2 ст. 185 КК України); наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин вчинення злочину, визнання вини обвинуваченим, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, висновків не зробив і вчинив новий злочин в період не знятої і непогашеної судимості, не працює, не одружений, характеризується за місцем проживання нейтрально, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті - у виді позбавлення волі.
Разом з тим суд враховує думку сторони обвинувачення про застосування іспитового строку, та те, що обвинувачений є особою молодого віку, потерпілий претензій не заявляє, злочин не набув значного суспільного резонансу і є нетяжким, відтак суд встановлює за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 цього Кодексу. Суд також приходить до мотивованого висновку зменшення кількості покладених обов`язків на обвинуваченого, передбачених ст. 76 цього Кодексу враховуючи його особу та відсутність вкрай суспільної небезпечності.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
При цьому суд виходивтакож і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з якимвизначився суд, буде необхідним і достатнім для виправленняобвинуваченого і попередженнявчинення ним новихзлочинів.
Дана позиціятакожвикладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінальногопокарання».
Процесуальні витрати, а саме витрати на проведення експертизи підтверджені належними доказами, відтак підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази мобільний телефон «Нuawei Y5 II (СUN-U29)» залишити власникові ОСОБА_6 , звільнивши останнього від обов`язків за зберігальною розпискою.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 653,80 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1