ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1036/22 Справа № 203/2635/20 Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001120 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківська область, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
21 січня 1993 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України, вважається засудженим умовно з іспитовим строком 2 (два) роки, на підставі наказу про амністію від 17 серпня 1992 року;
17 червня 1998 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 206 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 45-1 КК України, з відстрочкою виконання покарання на 2 (два) роки;
16 березня 2004 року Овідіопільським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
07 грудня 2005 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року та 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, остаточно визначено покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;
20 липня 2007 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 (два) роки;
13 лютого 2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
20 березня 2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі;
10 квітня 2017 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
01 березня 2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі;
06 жовтня 2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, з конфіскацією майна;
13 травня 2021 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року ОСОБА_7 , визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавленні волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року, остаточно призначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Доля речових доказів та процесуальних витрат вирішена у відповідності до вимог закону.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.
За обставин встановлених судом першої інстанції, ОСОБА_7 01.02.2020 року приблизно о 20:20 годині, перебуваючи біля буд. №104А по пр. Олександра Поля в м. Дніпро помітив автомобіль марки Mazda 3 реєстраційний номер НОМЕР_1 який був припаркований за вищевказаною адресою. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник умисел направлений на викрадення майна, поєднане з проникненням у сховище, яке знаходиться в салоні авто. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, того ж дня, тобто 01.02.2020 року приблизно о 20:20 год. перебуваючи за вищевказаною адресою, підійшов до лівої передньої дверці водійського місця автомобіля марки Mazda 3 реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи заздалегідь виготовлений предмет (відмичка), відкрив вищевказані дверці автомобіля, та отримав доступ до салону вищевказаного автомобіля, в якому знаходився відеорегістратор марки vehicle blackbox dvr full hd 1080р вартістю 719 грн. В подальшому ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, умисно, з корисливих мотивів, викрав відеорегістратор марки vehicle blackbox dvr full hd 1080р вартістю 719 грн, який належить потерпілому ОСОБА_9 , та з викраденим майном зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 719 гривень.
Продовжуючи свої злочинну діяльність, ОСОБА_7 04.02.2020 року приблизно о 13:00 годині, перебуваючи біля буд. №106 по пр. Олександра Поля в м. Дніпро помітив автомобіль марки Daewoo Sens реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований за вищевказаною адресою. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник умисел направлений на викрадення майна, поєднане з проникненням у сховище, яке знаходиться в салоні авто. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, того ж дня, тобто 04.02.2020 року приблизно о 13:00 год. перебуваючи за вищевказаною адресою, підійшов до багажного відділення автомобіля марки Daewoo Sens реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи заздалегідь виготовлений предмет (відмичка), відкрив багажник автомобіля, та отримав доступ до салону вищевказаного автомобіля, в якому знаходився набір інструментів jonnesway 82 предмета (s04h52482s) вартістю 2746,80 грн. В подальшому ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, умисно, з корисливих мотивів, викрав інструментів jonnesway 82 предмета (s04h52482s)) вартістю 2746,80 грн, який належить потерпілому ОСОБА_10 , та з викраденим майном зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 2746,80 гривень.
Продовжуючи свої злочинну діяльність, ОСОБА_7 01.03.2020 року приблизно о 13:00 годині, перебуваючи біля буд. №10 по вул. Ульянова в м. Дніпро помітив автомобіль марки Ford Scorpion реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був припаркований за вищевказаною адресою. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник умисел направлений на викрадення майна, поєднане з проникненням у сховище, яке знаходиться в салоні авто. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, того ж дня, тобто 01.03.2020 року приблизно о 13:00 год. перебуваючи за вищевказаною адресою, підійшов до багажного відділення автомобіля марки Ford Scorpion реєстраційний номер НОМЕР_3 , діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи заздалегідь виготовлений предмет (відмичка), відкрив багажник автомобіля, та отримав доступ до салону вищевказаного автомобіля, в якому знаходився перфоратор GBН 2-24D вартістю 2169,30 грн. В подальшому ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, умисно, з корисливих мотивів, викрав перфоратор GBН 2-24D вартістю 2169,30 грн., який належить потерпілому ОСОБА_11 , та з викраденим майном зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 2169,30 гривень.
Продовжуючи свої злочинну діяльність, ОСОБА_7 02.03.2020 року приблизно о 10:30 годині, перебуваючи біля буд. №45 по пр. Олександра Поля в м. Дніпро помітив автомобіль марки Lada Granta реєстраційний номер НОМЕР_4 , який був припаркований за вищевказаною адресою. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник умисел направлений на викрадення майна, поєднане з проникненням у сховище, яке знаходиться в салоні авто. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, того ж дня, тобто 02.03.2020 року приблизно о 10:30 год. перебуваючи за вищевказаною адресою, підійшов до багажного відділення автомобіля марки Lada Granta реєстраційний номер НОМЕР_4 , діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи заздалегідь виготовлений предмет (відмичка), відкрив праву передню дверцю автомобіля, та отримав доступ до салону вищевказаного автомобіля, в якому знаходився ноутбук марки Asus X501U (X501U-XX056D) вартістю 8460 грн. В подальшому ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, умисно, з корисливих мотивів, викрав ноутбука марки Asus X501U (X501U-XX056D) вартістю 8460 грн., який належить потерпілому ОСОБА_12 , та з викраденим майном зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 8460 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 02.03.2020 року приблизно о 17:30 годині, перебуваючи біля буд. №104А по пр. Олександра Поля в м. Дніпро помітив автомобіль марки Chevrolet Lacetti реєстраційний номер НОМЕР_5 який був припаркований за вищевказаною адресою. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник умисел направлений на викрадення майна, поєднане з проникненням у сховище, яке знаходиться в салоні авто. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, того ж дня, тобто 02.03.2020 року приблизно о 17:30 год. перебуваючи за вищевказаною адресою, підійшов до лівої передньої дверці водійського місця автомобіля марки Chevrolet Lacetti реєстраційний номер НОМЕР_5 , діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи заздалегідь виготовлений предмет (відмичка), відкрив вищевказані дверці автомобіля, та отримав доступ до салону вищевказаного автомобіля, в якому знаходився мобільний телефон марки Samsung SM-G570F вартістю 2310 грн. В подальшому ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, умисно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки Samsung SM-G570F вартістю 2310 грн., який належить потерпілому ОСОБА_13 , та з викраденим майном зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 2310 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. З ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком, та вироками Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 жовтня 2020 року та 13 травня 2021 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього належного йому майна.
В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що у цьому провадженні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив 01 лютого 2020 року, 04 лютого 2020 року, 01 березня 2020 року та 02 березня 2020 року, тобто до ухвалення вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 жовтня 2020 року, в той час, як суд першої інстанції призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України лише до покарання призначеного за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 травня 2021 року, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення, просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухвалене з дотриманням вимог матеріального права кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.
Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків, то їх колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Ці приписи закону є імперативними та підлягають обов`язковому виконанню.
Цих вимог закону судом дотримано не в повному обсязі.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше судимий за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 жовтня 2020 року за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, з конфіскацією майна та за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 травня 2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
В межах кримінального провадження, яке переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 185 КК України 01 лютого 2020 року, 04 лютого 2020 року, 01 березня 2020 року та 02 березня 2020 року, тобто до ухвалення вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 жовтня 2020 року, в той час, як суд першої інстанції призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України лише з урахуванням покарання призначеного за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 травня 2021 року.
Отже, суд першої інстанції мав врахувати вищенаведені положення закону України про кримінальну відповідальність та призначити обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений у даному кримінальному провадженні вчинив злочини до ухвалення вироків Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року та Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року.
Пунктом п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого при призначенні обвинуваченому остаточного покарання не було враховано те, що обвинувачений ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні вчинив злочини передбачені ч. 3 ст. 185 КК України 01 лютого 2020 року, 04 лютого 2020 року, 01 березня 2020 року та 02 березня 2020 року, тобто до ухвалення вироків Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року та Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року, а тому колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваного судового рішення в частині призначеного покарання та ухвалення нового вироку в цій частині.
Згідно п. 2 ч. 1 ст 420 КПК України, у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок.
За цих обставин, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироками Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 жовтня 2020 року та 13 травня 2021 року.
Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про скасування вироку щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку в цій частині, у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком, та вироками Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 жовтня 2020 року та від 13 травня 2021 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього належного йому майна.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4