Справа № 161/7357/22 Провадження № 11-сс/802/190/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2022 щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням відповідно до ч.5 ст.194 КПК України обов`язків: з`являтись на виклик до слідчих, прокурорів, визначених у даному провадженні, а також до суду у попередньо визначений та погоджений час на протязі терміну розслідування кримінального провадження, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову (их) особу (осіб); утриматись від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання; не відлучатись з території Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України (в разі наявності), на строк не більше двох місяців, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Рівне Рівненської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та мешканки АДРЕСА_2 , із середньою освітою, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
У поданій апеляційній скарзі прокурор оскаржує судове рішення з мотивів його незаконності. Вказує на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких. Посилається на те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Заслухавши доповідача, який виклав суть рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала подану апеляцію у повному обсязі і просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, підозрювану та її захисників, які заперечили доводи апеляційної скарги прокурора і просили залишити рішення слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до приписів ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку суду апеляційної інстанції, при розгляді клопотання слідчим суддею вказані вимоги закону дотримані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 08 червня 2022 року до ЄРДР внесені відомості № 0000793 за ч.4 ст.185 КК України.
Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
На думку апеляційного суду, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд повинен враховувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчим суддею в достатній мірі встановлено підстави для відмови в обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Такий запобіжний захід, на переконання апеляційного суду, є занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню ризиків у даному кримінальному провадженні.

Тільки те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких злочинів, не дає підстав для застосування до першої такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підозрювана раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, має міцні соціальні зв`язки: постійне місце проживання у м. Рівному, перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні двох малолітніх дітей.
Крім того, з моменту внесення відомостей про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення 08 червня 2022 року, ОСОБА_7 жодним чином не перешкоджала досудовому розслідуванню.
Також з часу оголошення ОСОБА_7 про підозру 09 червня 2022 року не встановлено жодного факту порушення нею своїх процесуальних обов`язків.
Будь-яких доказів неналежної процесуальної поведінки підозрюваної за час досудового розслідування стороною обвинувачення апеляційному суду також не представлено.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у даному випадку прокурором хоч і доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, проте зазначені у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_7 неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Положення ст.179 КПК України регламентують, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Оскільки протягом апеляційного розгляду провадження не було обґрунтовано наявність виняткових обставин, які дають можливість для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що забезпечити належну поведінку останньої можливо шляхом застосування до неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Такий запобіжний захід, на думку суду апеляційної інстанції, здатний забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
Тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді за викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає, а відмова у застосуванні щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку суду апеляційної інстанції, відповідає нормам кримінального процесуального законодавства та позиції Європейського суду з прав людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської від 10 червня 2022 щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді