ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1235/22 Справа № 195/684/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 огли
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ТОВ Бондаст на ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року про передачу речових доказів для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості у кримінальному провадженні № 0000052, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_8 про передачу речових доказів для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що На цей час досудовим розслідуванням встановлено, що подальше зберігання речових доказів, через їх громіздкість, без зайвих труднощів не можливо.
Крім того, тривале зберігання вказаного майна, згідно інформації «Укрзалізниці» є небезпечним, який несе загрозу для природного середовища, здоров`ю та життю людей, особливо в період воєнного стану.
Зважаючи, що з речовими доказами, проведено всі необхідні слідчі дії, вони детально оглянуті та сфотографовані, а також те, що подальше їх зберігання через громіздкість неможливо без зайвих труднощів, вартість відповідного майна перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, тому його слід передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі в частині поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат зазначає, що розгляд клопотання слідчого було здійснено без участі власника майна.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовує тим, що розчинник багатофункціональний не є підакцизним товаром, а тому не підпадає під обвинувачення.
Посилається на те, що розгляд справи проведено без виклику власника майна; ТОВ Бондаст не має жодного відношення до даного кримінального провадження, не відповідає вимогам ст. 98 КПК України; майно придбане на законних підставах, за майно сплачено у повному обсязі, придбано у країни-агресора до 24.02.2022 року.
Зазначає, що відбір зразків здійснено не уповноваженою на те особою, без присутності суб`єкта господарської діяльності, а саме слідчим, що є неприпустимим.

Позиції учасників судового провадження.
Адвокат ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2022 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 364 КК України.
Підставою для реєстрації кримінального провадження слугували матеріали оперативних працівників Державного бюро розслідування відповідно до яких службові особи Запорізької митниці ДМС, зловживаючи владою та службовим становищем, вчиняють дії в інтересах юридичних осіб, що призводить до ненадходження платежів до державного бюджету за рахунок господарських операцій з країною-агресором. Крім того, службові особи Запорізької митниці ДМС сприяють посадовим особам суб`єкту господарювання незаконному транспортуванню через державний кордон підакцизних товарів, придбаних у виробника країни-агресора.
Так, оперативними працівниками Державного бюро розслідувань встановлено факт перебування в зоні діяльності Запорізької митниці залізничної цистерни № 50749100 ЭВР, в якій згідно супровідної документації міститься «розчинник багатофункціональний РСМ-1 ЭС» в кількості 65000 кг (вартість 4.160.000 російських рублів). Постачальником зазначеного товару є ТОВ «БелРегіонНефть» (рф, м. Бєлгород), а замовником ТОВ «ТАТНЕФТЬ-АЗС-Україна» ().
Посадові особи Запорізької митниці ДМС не вчиняють дії передбачені Митним кодексом України, що призводить до втрати бюджету України у сумі понад 2,5 млн. грн. та не повідомляють про злочинні наміри невстановлених осіб правоохоронні органи.
04.06.2022 постановою слідчого вказані вище речі було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000052 від 27.05.2022, у зв`язку із їх відповідністю критерію встановленому ст. 98 КПК України.
Прокурор вказує, що На даний час існують реальні ризики, щодо знищення/спотворення, зниження економічної вартості зазначеного речового доказу.
Передача вказаного речового доказу володільцю ТОВ «Бондаст» не можлива, оскільки посадовими особами не закінчено проведення митних формальностей та фактично товар перебуває під митним контролем.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Так, речові докази відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК є процесуальним джерелом доказів у кримінальному провадженні. При цьому їх зберігання є однією з гарантій реалізації завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК, та умовою дотримання прав осіб, права котрих було обмежено, у тому числі й майнові, щодо речей чи майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і на яке ухвалою слідчого судді уже накладено арешт.
Чинний кримінальний процесуальний закон у ст. 100 КПК України чітко передбачає порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію. Відповідно до п. 5 Порядку зберігання речових доказів, стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 , умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.
Отже, кримінальне процесуальне законодавство передбачає спеціальну процедуру (особливий спосіб) визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Зокрема, звернення до суду з клопотанням щодо визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні, а слідчий суддя, керуючись положеннями ст. 100, 171-173, ч. 3 ст. 309 КПК та п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», розглядає таке клопотанням про визначення порядку зберігання речових доказів, у тому числі й майна, на яке накладено арешт, у кримінальному провадженні. Тобто при розгляді питання про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні слід керуватися як загальними нормами, зокрема щодо порядку розгляду подання слідчого, так і спеціальними, зокрема частинами 2, 6 та 7 ст. 100 КПК щодо порядку зберігання речових доказів, а також ч. 1 ст. 309 КПК щодо переліку судових рішень слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Слідчим суддею під час вирішення питання можливості передачі речового доказу на відповідальне зберігання без права реалізації, користування та розпорядження, враховано, що передача речових доказів є об`єктивною необхідністю, оскільки з речовими доказами, проведено всі необхідні слідчі дії, вони детально оглянуті та сфотографовані, а також те, що подальше їх зберігання через громіздкість неможливо без зайвих труднощів, вартість відповідного майна перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, тому його слід передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що зазначене в клопотанні майно, вартість якого перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати необхідно передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів також з метою збереження речового доказу.
Доводи апелянта про те, що майно придбане на законних підставах, за майно сплачено у повному обсязі, придбано у країни-агресора до 24.02.2022 року, є слушними, однак враховуючи те, що досудове розслідування даного кримінального провадження триває, а також те, що суд апеляційної інстанції на даній стадії провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді справи по суті, доводи апелянта в цій частині є неспроможними.
З цих же підстав і відхиляються доводи захисника з приводу того, що відбір зразків здійснено не уповноваженою на те особою, без присутності суб`єкта господарської діяльності, а саме слідчим, що є неприпустимим, оскільки аналіз доказів з точки зору їх допустимості не може бути предметом розгляду на даній стадії кримінального провадження.
Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що розчинник багатофункціональний не є підакцизним товаром, а тому не підпадає під обвинувачення, оскільки, відповідно до допиту заступника начальника відділу адміністрування акцизного податку Управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Запорізькій області, виявлений метил-третбутиловий ефір у цистерні, згідно п.п. 215.4 п. 215.3 ст. 215 ПК України визначено підакцизним товаром.
Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення.
Тому, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, такою, що постановлена з метою забезпечення якісного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення і не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 412, 422 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ТОВ Бондаст залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року про про передачу речових доказів для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості у кримінальному провадженні № 0000052 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4