Ухвала

Іменем України
7 квітня 2022 року

м. Київ
провадження № 51-6078 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_4 на вирок Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року відносно ОСОБА_5 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Приморського районного суду м. Одеса від 8 грудня 2020 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гандрабури Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 1 рік.
Постановлено стягнути з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Позов в частині стягнення з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.
Вироком Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, а апеляційні скарги представника цивільного відповідача ПАТ «Північтранс», правонаступником якого є ТОВ «Північтранс», та цивільного позивача ОСОБА_4 - задоволено частково. Вирок Приморського районного суду м. Одеса від 8 грудня 2020 року:
- в частині призначеного ОСОБА_5 покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, яким його визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 роки;

- в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_4 про стягнення з ПАТ «Північтранс» матеріальної шкоди скасовано та призначено новий судовий розгляд цивільного позову в цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства;
- в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_4 про стягнення з ПАТ «Північтранс» моральної шкоди змінено: постановлено стягнути 200 000 грн., замість 50 000 грн.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим у тому, що він 17 жовтня 2017 року, перебуваючи на посаді водія маршрутного автобусу ПАТ «Північтранс», приступив до керування технічно несправного автобусу «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 з несправною гальмівною системою у вигляді неналежного регулювання лівого переднього колісного гальмівного механізму, що не відповідало вимогам п.п. 31.1., 31.4., п/п «б» п. 31.4.1 Правил дорожнього руху України.
В той же день, продовжуючи працювати по маршруту, приблизно о 19:15 год. ОСОБА_5 здійснював рух по вул. Польська в Приморському районі м. Одеси, з боку вул. Єврейська в напрямку вул. Буніна, зі швидкістю 30 км/год. Наближаючись до регульованого перехрестя вул. Польська Жуковського, будучи неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував та своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки у вигляді зміни сигналів світлофору, проігнорував вимоги п/п «б» п. 2.3., п/п «ґ» п. 8.7.3. п. 8.10., п.п. 1.5, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, на «червоний» сигнал світлофору, який забороняє йому рух, виїхав керованим автобусом на регульований світлофором пішохідний перехід, де передньою правою частиною свого автобусу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину вул. Польська по вказаному переходу, з права на ліво за ходом руху автобусу «Богдан А-09201» на зелений сигнал світлофору, що дозволяє рух.

В результаті наїзду пішохід отримав тяжкі тілесні ушкодження за критеріями небезпеки для життя та розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою загальної працездатності не менш, ніж на одну третину.
Порушення водієм автобусу «Богдан А-09201» ОСОБА_5 п/п «ґ» п. 8.7.3. та п. 12.1 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_4 просить скасувати вирок Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року в частині вирішення його цивільного позову про стягнення з ПАТ «Північтранс» моральної шкоди та призначити новий розгляд у цій частині в суді апеляційної інстанції.

Зазначає, що суд, визначивши суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 грн., яку він сам оцінює в 2 000 000 грн., не дав належної оцінки доводам його апеляційної скарги, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Мотиви Суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до вимог, встановлених ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 не погоджується із сумою стягнутої на його користь моральної шкоди у розмірі 200 000 грн., проте, на думку колегії суддів ці доводи не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна та ін.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, за винятком шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Вироком Приморського районного суду м. Одеса від 8 грудня 2020 року постановлено стягнути з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.
ОСОБА_4 не погодився з визначеним судом першої інстанції розміром моральної шкоди та оскаржив вирок в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції ретельно перевірив доводи апеляційної скарги потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_4 , які є аналогічними, наведеними в його касаційній скарзі, дав на них вичерпну, вмотивовану відповідь.
Зокрема, погоджуючись із доводами апеляційної скарги потерпілого та задовольняючи її частково, суд вірно врахував обставини вчинення злочину, наслідки для потерпілого отримання тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили втрату загальної працездатності у розмірі 60%, що призвело до суттєвих змін в способі його життя, який переніс довготривале лікування та потребує постійної сторонньої допомоги.
З рішення суду апеляційної інстанції також вбачається, що протягом всього досудового розслідування та судового розгляду ні ОСОБА_5 , ні цивільний відповідач не здійснили спроб відшкодувати моральну шкоду потерпілому добровільно.
Ураховуючи вищезазначене, апеляційний суд у своєму рішенні вірно вказав, що визначений судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. не відповідає вимогам розумності й справедливості та є занадто малим, а тому постановив стягнути з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 200 000 грн.
При цьому, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, з яким погоджується й колегія суддів Верховного Суду, що, виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, та у відповідності до вимог Закону, заявлена потерпілим моральна шкода у розмірі 2 000 000 грн. є занадто великою.
Касаційна скарга ОСОБА_4 не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність постановленого у кримінальному провадженні вироку Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року.
Ураховуючи наведені у скарзі мотиви та надану до неї копію судового рішення, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_4 на вирок Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року відносно ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3