ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1271/21

Провадження № 11-кп/4820/197/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду

в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2021 року за № 0000049 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2021 року

в с т а н о в и л а :
Цим вироком,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 06.03.2021 року (затримання), зараховано у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 06.03.2021 до 21.10.2021, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 витрати на поховання у сумі 4874 грн. 40 коп., витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 5 000 гривень, всього 9874 грн. 40 коп. У решті позову відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_12 , до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду у розмірі 300 000 грн. та 5 000 гривень витрат на правничу допомогу адвоката, всього 305 000 гривень. У решті позову відмовлено.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Арешти, накладені на речові докази ухвалами слідчого судді від 06 березня 2021 року, скасовані.

За вироком суду, 05 березня 2021 року близько 10 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на бетонних сходах будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на території садівничого товариства «Гвоздика», вступив у словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_13 , який виник на ґрунті раптових особистих неприязних відносин, під час якого умисно спричинив останньому тілесні ушкодження за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному місці, у зазначений день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, з мотивів особистих неприязних відносин, знаходячись у верхній частині сходів, умисно штовхнув потерпілого ОСОБА_13 обома руками в ділянку грудної клітки спереду, однак потерпілий від даного поштовху втримав рівновагу.

Одразу після цього, ОСОБА_7 , переслідуючи мету заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, утримуючись рукою за металевий поручень, умисно наніс один удар правою ногою в ділянку грудної клітки спереду потерпілого ОСОБА_13 , який знаходився на декілька сходинок нижче, внаслідок чого надав тілу потерпілого прискорення, від якого останній втратив рівновагу та впав спиною назад, вдарившись потиличною ділянкою голови об виступаючі поверхні бетонних сходів, після чого втратив свідомість.

Внаслідок указаних умисних дій, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми із багатоуламковим переломом кісток основи та склепіння черепа, забоєм речовини головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку та мозочка, підшкірними крововиливами м`яких тканин голови, синцем та садном в правій завушній ділянці, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, від яких потерпілий ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 04 год. помер у відділенні невідкладної медичної допомоги КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», розташованої за адресою вул. В.Котика,85 у м. Шепетівка Хмельницької області.

Крім того, внаслідок указаних умисних дій, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки: переломів 7,8,9 ребер зліва, чотирьох синців на шкірі грудної клітки зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликають тривалий розлад здоров`я; синця в лівій орбітальній ділянці, синця в правій підочній ділянці, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, синця та двох саден в правій надбрівній ділянці, садна в лобній ділянці голови зліва, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості; синця на задній поверхні правого плеча, синця на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, синця на задній поверхні лівого передпліччя, саден на тильних поверхнях 1-4 пальців правої кисті, синця на лівому стегні, численних саден на обох сідницях, садна в поперековій ділянці по центру, крововиливу у м`які тканини спини в проекції 4-го грудного хребця, крововиливу у м`язи лівої сідниці, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 стверджує, що участі у вчиненні злочину не приймав. Тому просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити, вважає, що його провина під час досудового розслідування та судового розгляду не доведена. .
Захисник ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі, вважає, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, та мають істотні суперечності. На його думку, суд не взяв до уваги показання свідків у провадженні, які стверджували алібі обвинуваченого, не дав їм правової оцінки, не звернув увагу на розбіжності в показаннях свідків та висновках судово-медичних експертиз щодо часу спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Це, на думку захисника, свідчить про упередженість суду і є підставою для скасування вироку та закриття кримінального провадження.

В запереченнях до апеляційних скарг прокурор Шепетівської окружної прокуратури просить такі залишити без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого та його захисника, на підтримку апеляційних скарг з посиланням на зазначені в них доводи, прокурора, потерпілих та їх представника, які вважають, що апеляційні скарги сторони захисту до задоволення не підлягають, провівши з`ясування обставин провадження та перевірку їх доказами в частині допиту судово-медичного експерта та дослідження висновку судово-медичного експерта, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню частково, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин провадження, перевірка їх доказами проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин провадження та перевірка їх доказами проведено упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у провадженні, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.

Зокрема, в судовому засіданні ОСОБА_7 не заперечував та ствердив обставини конфлікту з потерпілим на початку березня 2021 року на бетонних сходинках домоволодіння АДРЕСА_3 , отримання ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, однак викладав свою версію подій.

Показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які узгоджуються між собою, про те, що на початку березня 2021 року обвинувачений ОСОБА_7 мав конфлікт з потерпілим, в процесі якого, наніс йому сильний удар ногою в груди, внаслідок чого ОСОБА_13 впав з бетонних сходинок домоволодіння та вдарився головою.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка ствердила обставини наявності в ОСОБА_13 тілесних ушкоджень та його перебування в лежачому стані біля бетонних сходинок домоволодіння, тобто саме в тому місці, де відбувся конфлікт обвинуваченого з потерпілим 5 березня 2021 року.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка ствердила, що в складі карети швидкої допомоги прибула в одне із домоволодінь на АДРЕСА_2 , де виявили потерпілого у важкому стані без свідомості.

Показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_18 , яка показала, що можливим механізмом отримання потерпілим ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, є падіння потерпілого з бетонних сходів внаслідок надання тілу прискорення в результаті удару ногою в груди. Не виключила можливість отримання потерпілим перелому ребер внаслідок падіння. Ствердила, що синець на грудній клітці потерпілого, характерний саме для удару взутою ногою, а не кулаком.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення об`єктивно стверджується даними протоколу огляду місця події з фототаблицями до нього від 06.03.2021 з яких вбачається, місце вчинення злочину прибудинкова територія по АДРЕСА_2 , в тому числі бетонні сходи з металевими поручнями, тобто саме те, на яке вказують очевидці злочину. В самому будинку наявні речі з плямами бурого кольору (а.п. 10-36, т. 2).
Із змісту протоколу огляду місця події з фототаблицями до нього від 06.03.2021 року вбачається, що на трупі ОСОБА_13 наявні численні тілесні ушкодження (а.п. 37-42, т. 2).
Даними копій карток виклику та виїзду бригади екстреної медичної допомоги від 05.03.2021 та 06.03.2021 з аудіозаписами дзвінків повідомлення про виклик медичної допомоги стверджується, що 06.03.2021 о 2-34 год. свідок ОСОБА_14 викликала швидку допомогу на АДРЕСА_2 за фактом отримання тілесних ушкоджень чоловіком внаслідок падіння зі сходів, якого у подальшому госпіталізовано до лікарні, де він помер близько 04 год. (а.п. 84-88, т. 2).
Із даних лікарського свідоцтва про смерть № 153 вбачається, що причиною смерті ОСОБА_13 є закрита черепно-мозкова травма із забоєм речовини головного мозку (а.п. 90, 91-92, т. 2).
Даними протоколів слідчого експерименту стверджується, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в деталях, вказали місце, спосіб та механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (а.п. 104-108, 112-116, т. 2).

Із змісту протоколу слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_7 , ствердив обставини перебування на місці отримання потерпілим тілесних ушкоджень, однак викладав свою версію подій. (а.п. 173-177, т. 2).

Даними висновків експертів №№ 81 від 17.03.2021 року, 120-124 від 01.04.2021 стверджується, що кров ОСОБА_13 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0; кров ОСОБА_7 до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0; кров виявлена на наволочці, простирадлі, куртці темно-синього кольору, вилучених під час огляду місця події може належати потерпілому ОСОБА_13 (а.п. 208-209, 211-213, 215-216, 218-219, 221-223, 259, т. 2).
Даними висновку судово-медичної експертизи № 57 від 19.04.2021 року стверджується, що у ОСОБА_19 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої черепно-мозкової травми із багатоуламковим переломом кісток основи та склепіння черепа, забоєм речовини головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку та мозочка, підшкірними крововиливами м`яких тканин голови, синцем та садном в правій завушній ділянці. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударах об такий (такі), могли виникнути внаслідок падіння з висоти при наданню тілу певного прискорення в строк та при обставинах, вказаних в матеріалах кримінального провадження, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті; б) закритої травми грудної клітки: переломи 7, 8, 9 ребер зліва, чотири синці на шкірі грудної клітки зліва. Дані тілесні ушкодження виникли від, щонайменше однієї ударної дії тупого твердого предмета, могли виникнути внаслідок удару взутою ногою в строк та при обставинах, вказаних в матеріалах кримінального провадження, в сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликають тривалий розлад здоров`я, по відношенню до живої людини, та в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають; в) синець в лівій орбітальній ділянці, синець в правій підочній ділянці, субкон`юнктивальний крововилив правого ока, синець та два садна в правій надбрівній ділянці, садно в лобній ділянці голови зліва, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, п`яти травмуючих дій тупих твердих предметів, могли виникнути внаслідок ударів кулаками рук в строк та при обставинах, вказаних в матеріалах кримінального провадження, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, по відношенню до живої людини та в причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають; г) синець на задній поверхні правого плеча, синець на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, синець на задній поверхні лівого передпліччя, садна на тильних поверхнях 1-4 пальців правої кисті, синець на лівому стегні, численні садна на обох сідницях, садно в поперековій ділянці по центру, крововилив у м`які тканини спини в проекції 4-го грудного хребця, крововилив у м`язи лівої сідниці. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), могли виникнути внаслідок падіння з висоти при наданню тілу певного прискорення в строк та при обставинах, вказаних в матеріалах кримінального провадження, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, по відношенню до живої людини та в причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають. Тілесних ушкоджень, характерних для самозахисту, на тілі трупа ОСОБА_19 не виявлено. Послідовність утворення даних тілесних ушкоджень може відповідати строку та обставинам, вказаних в матеріалах кримінального провадження. Смерть ОСОБА_19 настала не більш ніж за 18 годин від часу отримання тілесних ушкоджень, які призвели до смерті. Після отримання тілесних ушкоджень, які перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (відмічені в пункті а), ОСОБА_20 самостійно пересуватися та здійснювати активні цілеспрямовані дії не міг. Тілесні ушкодження, відмічені в пункті а) та в пункті г) даних підсумків могли виникнути внаслідок падіння зі сходів, висотою біля 4 метрів, після надання тілу певного прискорення. Характерними для переміщення тіла ОСОБА_19 по неоднорідній поверхні можуть бути тілесні ушкодження у вигляді вертикально розташованих лінійних саден, направлених паралельно по відношенню один до одного, на обох сідничних ділянках. Не виключається можливість, що при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги життя ОСОБА_19 можна було б врятувати. Смерть ОСОБА_19 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми із забоєм речовини головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку та мозочка, що призвело до набряку та набухання головного мозку (а.п. 251-256, т. 2).
Проаналізувавши названі висновки експертів в сукупності з іншими дослідженими доказами, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що виявленні в домоволодінні АДРЕСА_2 , одязі потерпілого, предметах побуту, сліди крові, належать саме потерпілому ОСОБА_13 . Оскільки саме в даному домоволодінні, обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження, що в подальшому супроводжувалося крововтратою.

Із змісту висновку судово-психіатричного експерта № 140 від 24.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_7 психічним захворюванням не страждав, не страждав такими і на період вчинення інкримінованого йому злочину, а тому міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто відносно скоєного і на теперішній час його можна вважати осудним (а.п. 199-201, т. 2).

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційних скарг сторони захисту про необґрунтованість порушення кримінального провадження та засудження ОСОБА_7 .

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.

Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення злочину ОСОБА_7 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та свідків заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях ОСОБА_7 та його захисника, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо процесів в державі, діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів досудового розслідування та суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону та осіб свідків, потерпілого, що не можна визнати допустимими доказами.

При цьому, в матеріалах провадження не встановлено доказів, щоб ОСОБА_7 чи його захисник звертались із заявами та скаргами до прокурора місцевої прокуратури, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі досудового розслідування зі сторони органів досудового розслідування на обвинуваченого чи свідків чинився тиск, в колегії суддів немає, не здобуто таких доказів і в процесі апеляційного розгляду.

Колегія суддів відхиляє твердження обвинуваченого та його захисника в тій частині, що ОСОБА_7 до вчинення злочину не причетний і його оговорює родина ОСОБА_21 , оскільки вони є суперечливими, не відповідають фактичним обставинам провадження та спростовуються дослідженими в судовому засіданні, вищенаведеними доказами.

Зокрема, як стверджується послідовними показаннями свідків ОСОБА_21 , які в деталях повідомляли обставини вчинення злочину, потерпілий ОСОБА_13 тілесні ушкодження отримав внаслідок нанесення удару ногою в груди обвинуваченим з подальшим надання тілу прискорення та удару об бетонні стугеньки в результаті падіння.

З огляду на те, що ці показання свідків ОСОБА_21 щодо характеру та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, повністю узгоджуються з даними висновку лікаря судово-медичного експерта № 57 від 19.04.2021 року та висновками лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_18 в процесі судового розгляду, що свідчить про їх достовірність, належність та допустимість, на відміну від тверджень сторони захисту (а.п. 251-256, т. 2).

При цьому, версія сторони захисту щодо отримання ОСОБА_13 тілесних ушкоджень внаслідок удару кулаком в груди потерпілому ОСОБА_15 з подальшим його падінням або при інших, не встановлених органом досудового розслідування обставинах, не узгоджується та прямо суперечить висновкам судово-медичного експерта, відповідно до якого тілесні ушкодження наявні на грудній клітці потерпілого характерні саме для нанесення удару ногою в груди, а не кулаком руки.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у своїх послідовних показаннях, які повністю узгоджуються з дослідженими судом доказами повідомляли такі деталі його скоєння, які могли бути відомі безпосереднім його очевидцям.

За таких обставин колегія суддів відхиляє твердження сторони захисту та свідка ОСОБА_16 , яка є співмешканцею обвинуваченого, а тому прямо зацікавленою особою, що свідок ОСОБА_14 не бачила фактичних обставин отримання потерпілим тілесних ушкоджень.

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних показань свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 в цій частині.

У зв`язку з цим підстав вважати, що свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , оговорюють обвинуваченого у колегії суддів не має.

Більше того, вказані твердження названих свідків повністю узгоджуються з вищенаведеними, дослідженими судом доказами.

Чинним законодавством, як слідчому, так і суду надано право відхиляти клопотання учасників судового розгляду щодо виклику та допиту свідків, проведення процесуальний (слідчих) дій, в тому числі про призначення та проведення експертиз, а тому колегія суддів не вбачає у відхиленні органом досудового розслідування та судом ряду клопотань сторони захисту порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які були б підставою для скасування рішення суду.

В процесі досудового розслідування був призначений весь комплекс спеціальних криміналістичних досліджень, в тому числі судово-медичних, з метою встановлення істини у провадженні, який надавав вичерпні відповіді щодо механізму, локалізації та способу спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, в тому числі щодо причин смерті останнього, які доповнив в роз`яснив будучи попереджений про кримінальну відповідальність експерт ОСОБА_18 в процесі судового розгляду, що ставить під сумнів сторона захисту.

За таких обставин, допустимих даних, які б спростовували вищенаведені докази, в тому числі висновки судово-медичної експертизи, чи викликали сумніви у її належності та були б підставою для призначення криміналістичних досліджень, комісійної експертизи, на чому наполягає сторона захисту, колегія суддів не знаходить і вважає вказані клопотання такими, що до задоволення не підлягають.

При цьому, колегія суддів вважає, що ряд питань щодо встановлення механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень на дослідженні яких наполягає обвинувачений та його захисник носять юридичний характер і знаходяться поза межами знань фахівців у галузі медицини та вирішені судом при ухвалені вироку.

Даними висновку № 57 від 19.04.2021 року повністю стверджуються попередження судово-медичного експерта ОСОБА_18 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, що остання ствердила власноручним підписом та завірила мокрою печаткою експертної установи, чим повністю спростовуються твердження сторони захисту стосовно не попередження останньої про кримінальну відповідальність при наданні висновку (а.п. 251-256, т. 2).

Оголошена ОСОБА_7 підозра містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця, способу, мотиву та інших обставин вчинення злочину, наскільки вони відомі слідчому. Знайшли вони своє відображення і у вироку, тобто при його ухваленні суд повністю вирішив питання, зазначені в ст. 374 КПК України.

Тому твердження сторони захисту, що органами досудового розслідування та судом не виконані вимоги ст. 91 КПК України не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Разом з тим, проаналізувавши докази в їх сукупності, місцевий суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Однак, з таким висновком місцевого суду колегія суддів погодитися не може, оскільки він спростовується та суперечить матеріалам кримінального провадження.

Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази, колегія суддів приходить до переконання, що смерть ОСОБА_13 сталася не від удару, завданого ОСОБА_7 в груди потерпілого, а внаслідок падіння і удару об бетонні сходи. Не виключила і отримання тілесних ушкоджень у вигляді перелому ребер у потерпілого внаслідок падіння і судово-медичний експерт в процесі судового розгляду.

У кримінальному провадженні не встановлено доказів, які б свідчили, що ОСОБА_7 завдаючи удару ОСОБА_13 в груди, мав умисел заподіяти йому тяжке тілесне ушкодження. В той же час, ударяючи ОСОБА_13 , який перебував в стані сп`яніння та знаходився на сходах у груди ногою, ОСОБА_7 хоча й не передбачав, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок надання тілу прискорення потерпілий може отримати травму, тому колегія суддів вважає, що обвинувачений наніс потерпілому ОСОБА_13 необережне тяжке тілесне ушкодження, оскільки в тому числі наявність у потерпілого тілесних ушкоджень у вигляді перелому ребер також могли виникнути внаслідок падіння, що не виключила судово-медичний експерт в процесі судового розгляду, а тому його дії підлягають кваліфікації за ст. 128 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , колегія суддів враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким, особу обвинуваченого, обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_7 раніше судимий, не працює, по місцю проживання характеризується посередньо. Кримінальне правопорушення вчинив в стані алкогольного сп`яніння, що обтяжує його покарання.

Пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_7 обставин колегією суддів не встановлено.

ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке характеризується підвищеною суспільною небезпечністю, спосіб та механізм спричинення тілесних ушкоджень, наслідки, що настали у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_13 , думку потерпілих, які просили виключно суворо покарати обвинуваченого, те що збитки спричинені злочином не відшкодовані.

Як стверджується матеріалами провадження, вину у вчиненні злочину ОСОБА_7 не визнав навіть під тиском зібраних у провадженні доказів, даних про виявлення ним жалю в провадженні не встановлено, не вживав достатніх заходів щодо відшкодування шкоди та досягнення порозуміння з потерпілими.

Тому застосування до нього ст. ст. 69, 75 КК України колегія суддів вважає безпідставним.

За таких обставин, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є нетяжким, його особу, враховуючи його підвищену суспільну небезпечність, спосіб та механізм спричинення тілесних ушкоджень, наслідки, що настали, у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_13 , враховуючи обтяжуючу покарання обставину, якою є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілих, які просять виключно суворо покарати обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід обрати покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, лише у виді позбавлення волі, що буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 має бути призначено з урахуванням санкції кримінального закону, за яким кваліфіковані його злочинні дії, та вимог ст. 65 КК України.

Разом з тим, при перекваліфікації дій обвинуваченого, на переконання колегії суддів, враховуючи наслідки, які настали у вигляді смерті потерпілого, ґрунтуються на вимогах закону рішення місцевого суду відносно вирішення цивільних позовів потерпілих про стягнення збитків завданих кримінальним правопорушенням.

Так, відповідно до ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Таким чином, будь який факт протиправної поведінки щодо особи, має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними.
На думку колегії суддів, рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а моральними стражданнями потерпілих внаслідок заподіяння їм шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для їх особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.
З урахуванням фактичних обставин кримінального правопорушення та матеріалів провадження, вбачається причинний зв`язок між заподіяною потерпілим моральною шкодою та протиправними діями обвинуваченого.
При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції достатньо врахував характер, тривалість та глибину заподіяних потерпілим моральних страждань, сильний емоційний стрес, внаслідок смерті близької людини, негативного переживання, тимчасовою відірваністю від активного соціального життя, емоційною напругою.
Наведені обставини дають підстави стверджувати те, що розмір відшкодування відповідає ступеню моральних страждань потерпілих спричинених смертю близької людини.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 21 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 121 КК України на ст. 128 КК України і за цим законом призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2