Справа № 513/1174/18
Провадження № 1-кп/513/35/22
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за № 0000440 від 12.11.2018 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він не пройшовши навчання та перевірку знань з питань охорони прані відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про охорону праці", відповідно до якої "Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці", виконуючи роботу з підвищеною небезпеки в порушення ст. 21 Закону України "Про охорону праці", відповідно до якої "Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки", без дозволу від Державної служби України з питань праці на виконання робіт підвищеної небезпеки, та за відсутності декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавстві з питань пожежної безпеки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 05.06.2013 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 80 від 14.02.2018, з серпня 2018 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, в порушення вказаних норм та самовільно взятих на себе функціональних обов`язків, незаконно виконуючи функції оператора автомобільного газозаправного пункту (в подальшому АГЗП) на газозаправній станції ТОВ "Грінгаз" (ідентифікаційний код юридичної особи 40466216), яка розташована за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Миколаївка-Новоросійська, вул. Абрамовича, 45, займаючись відповідно до пункту 15 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого Наказом Держнаглядохоронпраці України 26.01.2005 №15, виконанням газонебезпечних робіт, до яких зокрема належать виконання зливно-наливних операцій на резервуарних установках АГЗС, діючи умисно, протиправно, приступив до виконання робіт, пов`язаних з реалізації скрапленого газу шляхом його продажу населенню для господарських потреб, а саме: заправки газових побутових балонів та заправки автотранспортних засобів, без передбачених на те дозволів, діючи із злочинною необережністю, проявляючи бездіяльність та не виконуючи дії, спрямовані на дотримання вимог нормативних актів, що містять правила виконання відповідних робіт, не виконав дії, які міг і повинен був виконати, а саме 12.11.2018 року близько 13.30 годин, заправив побутовий газовий балон, номінальним об`ємом 49,9 літрів громадянину ОСОБА_5 газом типу "Пропан-бутан" об`ємом близько 26 літрів, за що отримав від останнього 300 гривень.

Сукупність вищезазначених порушень вимог нормативно-правових актів створило реальну загрозу загибелі людей чи населення інших тяжких наслідків для осіб, які працюють в безпосередній близькості до АГЗП, а також на самій АГЗП, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 12.06.2009 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва", як поняття "загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків"(частина перша статті 272, частина перша статті 273, частина перша статті 274, частина перша статті 275 КК) необхідно розуміти такі зміни у стані виробничих об`єктів, підприємств, унаслідок яких виникає реальна небезпека життю людей або реальна небезпека заподіяння (настання) шкоди вказаним у цих статтях благам.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, тобто у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, особою, яка зобов`язана їх дотримуватись, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 подав клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.272 КК України, у зв`язку із закінченням встановлених п.2 ч.1 ст.49 КК України строків давності, а кримінальне провадження закрити. Клопотання обґрунтував тим, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, з дня вчинення якого минуло більше трьох років.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання та вважав за можливе звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених п.2 ч.1 ст.49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження з цих підстав.

Вислухавши прокурора та обвинуваченого, вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 2 частини 1 ст.49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частинами 2, 3 ст. 49 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За положеннями частини 3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Пунктом 164 частини 2 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності 1 липня 2020 року, було внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, в абзаці другому частини першої статті 272 слова "від ста до двохсот" замінено словами "від однієї тисячі до трьох тисяч".

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, санкція якої (в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення) встановлює покарання у виді штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 272 КК України є кримінальним проступком.

За положеннями пункту 2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом частини 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Частинами 1, 2 ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 12.11.2018 року кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, з дня вчинення якого минуло понад три роки, позитивно характеризується за місцем проживання, від досудового слідства або суду не ухилявся, не вчинив нового тяжкого або особливо тяжкого злочину, тобто перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався.

З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що закінчилися строки давності, передбачені п.2 ч.1 ст.49 КК України, а тому наявні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Ухвалами слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року, 30 листопада 2018 року було накладено арешт на майно: газовий балон без номерного знаку червоного кольору із видимими ознаками експлуатації ємкістю 50 л, який переданий на тимчасове зберігання до камери зберігання речових доказів Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області; дві паливно-розподільні колонки, та модуль для розрідженого газу на АГЗС, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , котрі належать ТОВ "Сервіс", код 13873770, яка перебуває у користуванні у ТОВ "Грінгаз", код 40466216.

За положеннями ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений на вказане майно.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.44, 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 314, 370 - 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за № 0000440 від 12.11.2018 року - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року, 30 листопада 2018 року на таке майно: газовий балон без номерний червоного кольору із видимими ознаками експлуатації ємкістю 50 л, який переданий на тимчасове зберігання до камери зберігання речових доказів Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області; дві паливно-розподільні колонки, та модуль для розрідженого газу на АГЗС, розташовані за адресою: 68244, Одеська область, Саратський район, село Миколаївка-Новоросійська, вулиця Абрамовича, 45-А, котрі належать ТОВ "Сервіс", , яка перебуває у користуванні у ТОВ "Грінгаз", .

Речові докази: газовий балон без номерний червоного кольору із видимими ознаками експлуатації ємкістю 50 л повернути ОСОБА_5 ; дві паливно-розподільні колонки, та модуль для розрідженого газу на АГЗС, а також об`єкт нерухомого майна, операторна, літ. А; об`єкт нерухомого майна, вбиральня, літ. Б; об`єкт нерухомого майна, дизельна літ. В; об`єкт нерухомого майна, навіс літ. Г; об`єкт нерухомого майна, надвірні споруди, літ. 1-6; об`єкт нерухомого майна, інші споруди, літ. І-XIV; дві паливно-розподільні колонки; модуль для розрідженого газу на АГЗС із його комплектуючими, які визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та передано на тимчасове зберігання власнику ТОВ "Сервіс" ОСОБА_7 за адресою: 68244, Одеська область, Саратський район, с.Миколаївка-Новоросійська, вулиця Абрамовича, 45А, котрі належать ТОВ "Сервіс" , залишити власнику.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1