279/1317/22
1-кс/279/313/22
У Х В А Л А
23 березня 2022 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суд в м.Коростені клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 22.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 22.03.2022 року близько 20:20 години ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 , наніс останньому два удари ножем в область живота та грудної клітини, чим спричинив останнньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-непроникаючої рани поперекової ділянки зліва та колото-непроникаючої рани по задній поверхні лівої половини грудної клітки, в результаті чого ОСОБА_4 , госпіталізували до Коростенської ЦМЛ.
По даному факту 22 березня 2022 року слідчим СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
22.03.2022 року в період часу з 22 год. 33 хв. по 23 год. 20 хв. було проведено огляд місця події, під час якого в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено частину тканини ковдри з рідиною бурого кольору, кухоний ніж.
Враховуючи, що вилучені речі є речовими доказами у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та у випадку не накладення на них арешту можуть бути знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, експертного дослідження та збереження вище вказаних речей, слідчий просить накласти арешт на майно, а саме на частину тканини ковдри з рідиною бурого кольору, кухоний ніж, які зберігати в КЗРД Коростенського РУП, що розташований за адресою: Житомирська область, місто Коростень, вулиця Грушевського 5.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що відомості по вказаному в клопотанні факту 22.03.2022 року СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157.

Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Постановою слідчого від 23.03.2022 року зазначене у клопотанні майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000157.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Встановлено, що є всі підстави вважати, що виявлене та вилучене майно може бути використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Повернення вилученого майна може призвести до його зникнення чи знищення.

Суд враховує розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту зазначеного у клопотанні майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, покладають на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази під час досудового розслідування, обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому вирішення питання про місце зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахуванням норм законодавства.

Керуючись ст. 167, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити .

Накласти арешт на частину тканини ковдри з рідиною бурого кольору, кухоний ніж, з забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1