Провадження № 1-кп/742/89/22
Єдиний унікальний № 742/2825/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретарки судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000705 від 13.07.2021 та № 0000810 від 10.08.2021 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого , не працюючого, раніше судимого 30.08.2021 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.186, ст.75 КК України 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

13.07.2021 року обвинувачений ОСОБА_3 , приблизно в 17 год 50 хв, піднімаючись по сходах під`їзду №1 в будинку АДРЕСА_2 , маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого велосипеда, який знаходився біля дверей кв. АДРЕСА_3 , таємно, повторно, з корисливим мотивом викрав велосипед марки Cross 27.5, належний ОСОБА_6 , отримавши можливість розпоряджатися ним та доводячи свої злочинні дії до кінця, усвідомлюючи суспільну протиправність своїх дій, виніс вищевказаний велосипед на вулицю та поїхав на такому.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 згідно висновку судового експерта судово-товарознавчої експертизи №2753 від 16.07.2021 завдано матеріальну шкоду ОСОБА_6 в розмірі 4521 (чотири тисячі п`ятсот двадцять одна) гривня 82 копійки.

20.07.2021 року близько 20 год 00 хв, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власника квартири, яка належить його матері ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, викрав із шафи, яка знаходилась в одній із кімнат вищевказаної квартири золоті прикраси: дві золоті каблучки, чотири пари золотих сережок, дві золоті підвіски, вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3439 від 30.08.2021, складає 27655,53 грн.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 27655,53 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений повністю визнав свою вину за пред?явленим обвинуваченням, щиро розкаюється в скоєному, та підтвердив факт крадіжки велосипеда з під`їзду будинку та матерених золотих виробів із квартири, де разом проживали. Все викрадене повернув, тому потерпілі не мають до нього претензій. Він шкодує про вчинене та простиь пом`якшити міру покарання.

Після роз`яснення судом вимог ч.3 ст.349 КПК України прокурор висловив думку, проти чого не заперечують учасники судового провадження не досліджувати матеріали провадження, а тому суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, так як такі ніким не оспорюються.

Оцінюючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого в частині таємного викрадення велосипеда ОСОБА_6 та золотих виробів ОСОБА_7 правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України пом?якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та тяжку його хворобу.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд також враховує те, що він вчинив не тяжкі злочини; особу винного, як такий, що посередньо характеризується за місцем проживання (а.п. 79), не є судимим (а.п.75-77), у лікаря психіатра та на обліку в органі пробації не перебуває (а.п. 78), але пребуває на обліку в лікаря нарколога (а.п.74).

Переходячи до вибору виду покарання, враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів міра покарання обвинуваченому повинна бути обрана у межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі.

Також, судом установлено, що згідно вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Злочини які йому інкримінуються на даний час вчинено на протязі липня 2021 року, тобто до постановлення попереднього вироку.
Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17), якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановления цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.
У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.
Отже, у відповідності до наведеного, даний вирок необхідно виконувати окремо від вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2021 року.

Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 місяця позбавлення волі.

Даний вирок та вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2021 виконувати самостійно.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Речовий докази у кримінальному провадженні - велосипед марки Cross 27.5 залишити власнику потерпілій ОСОБА_6 і.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, направити потерпілиму.

Суддя ОСОБА_8