Справа № 639/1555/22
Провадження № 1-кс/638/994/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 19.01.2022 року, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до ухвали Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2022 року матеріали провадження за скаргою ОСОБА_2 про оскарження бездіяльності керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 19.01.2022 року, передано з Жовтневого районного суду м. Харкова до Дзержинського районного суду м. Харкова для розгляду.

04 жовтня 2022 року матеріали провадження за скаргою надійшли до Дзержинського районного суду м. Харкова.

07 жовтня 2022 року згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді у справі визначений слідчий суддя: ОСОБА_1

07 жовтня 2022 року матеріали провадження за скаргою канцелярією суду передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Оглянувши представлені матеріали провадження за скаргою, слідчий суддя вважає, що скаргу слід повернути скаржнику з наступних підстав.
З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що 10.06.2022 року на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 про оскарження бездіяльності керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 19.01.2022 року.

18.07.2022 року на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова надійшли матеріали ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області, зареєстровані в ЖЄО 27.01.2022 року за № 1365, з яких встановлено, що в заяві про кримінальне правопорушення від 19.01.2022 року ОСОБА_2 просила внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення суддею Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_3 , керівником КП «Харківводоканал» ОСОБА_4 та старшим державними виконавцем державної виконавчої служби м. Харкова ОСОБА_5 кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Частина перша ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

В п. 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 р. «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснено, що при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

В п. 6 Постанови Верховного Суду України від 01.10.2015 р., прийнятій під час розгляду кримінальної справи № 5-103кс15 звернуто увагу на те, що процедура перегляду слідчим суддею рішень слідчого встановлює чітко визначені правила і строки, визначає послідовність їх застосування на практиці. Звідси випливає, що особа може захистити свої законні інтереси як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

В п. 8, 11-17 цієї постанови міститься висновок про те, що чинні норми КПК України стосовно права на оскарження рішень слідчого, а так само рішень слідчого судді, забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Правовий строк існує у багатьох своїх різновидах, характер яких залежить від мети встановлення строку, його функцій, порядку регулювання відносин, яких він стосується і на які він має вплив.

Одним із різновидів строків у кримінальному провадженні є строки за визначенням, до них належать абсолютно визначені, відносно визначені, не визначені, альтернативні (загальні та виключні).

Встановлення в законі порядку обчислення, продовження і поновлення строків обумовлюється необхідністю досягнення завдань кримінального провадження та забезпечення законних інтересів і прав суб`єктів кримінального процесу.

Приписи КПК України про строки регламентують тривалість строків, порядок їх обчислення та наслідки закінчення строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено, ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обов`язку, для виконання якого і встановлюється цей строк.

Із змісту скарги вбачається, що заява про вчинення кримінального правопорушення подана ОСОБА_2 до прокуратури 20.01.2022 року (заяву було подано до поштової скриньки в приміщенні прокуратури та отримано канцелярією за вхідним № 796-22).

Також, скаржником в тексті скарги зазначено, що через 10 дній вона з прокуратури отримала повідомлення та їй стало відомо, що її скаргу було надіслано начальнику ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області та було зареєстровано в ЖЄО за №1365.

Тобто, з вищезазначеного випливає, що через 10 днів з моменту отримання прокуратурою заяви ОСОБА_2 від 19.01.2022 року, ОСОБА_2 стало відомо, що її заяву не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно штампу реєстрації вхідної кореспонденції Новобаварської окружної прокуратури за №796-22, скаргу ОСОБА_2 отримано прокуратурою 21.01.2022 року.

Виходячи з правил обчислення строків, які визначені у ст. 115 КПК України, а також роз`яснень Верховного Суду України, строк для подання скарги на таку бездіяльність закінчився у скаржника 01.02.2022 року, тоді як скарга на бездіяльність посадових осіб подана до Жовтневого районного суду м. Харкова лише 10.06.2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи з синтаксичного аналізу норми п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, вживання сполучника «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік і якщо такий перелік перераховує умови для настання певного правового наслідку, то наслідок настає за наявності хоча б однієї з перерахованих умов.

Тобто, законодавець виділяє дві окремі підстави для повернення скарги, які не залежать одна від одної і які є самодостатніми. Перша, це пропуск десятиденного строку з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності і відсутність при цьому клопотання про поновлення строку, а друга, це визнання причин для поновлення, наведених в заяві неповажними.

В скарзі ОСОБА_2 порушується питання про поновлення процесуального строку.

В обгрунтування причин поважності пропуску процесуального строку останнєю зазначено, що процесуальний строк пропущений нею в зв`язку з форс-мажорними обставинами, які визвано воєнною агресією РФ проти України та в зв`язку з цим неможливістю подати скаргу в строк.

Однак, судом не приймаються до уваги вищезазначені доводи скаржника в якості поважності причин пропуску процесуального строку, оскільки, вторгнення Російської Федерації на територію України та введення воєнного стану в Україні відбулося 24 лютого 2022 року, майже, через місяць після того, як скаржник дізналася, що її заяву не внесено до ЄРДР, Жовтневий районний суд м. Харкова не припиняв свою роботу як до моменту вторгнення - 24.02.2022 р., так і з моменту вторгнення.

Інших причин, які б свідчили про об`єктивну неможливість подання ОСОБА_2 скарги до суду у встановлений строк, останнєю суду не наведено та матеріали справи не містять.

В такому випадку, оскільки скарга подана з порушенням встановленого законом строку, слідчий суддя за заявою особи підстав для його поновлення не знаходить, та набуває висновку, що таку скаргу належить повернути скаржнику.

При цьому, враховується також практика Європейського суду з прав людини, згідно якої право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Особливий характер такого виду судового провадження, який передбачено Главою 26 КПК України в першу чергу зумовлений необхідністю невідкладної перевірки законності та обґрунтованості рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.

В свою чергу, слідчий суддя, до повноважень якого, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданим їй процесуальним законом, але сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення і безпідставне затягування строків для такого оскарження та не зазначення причин пропуску встановленого законом строку свідчить про зловживання особою своїми процесуальними правами та виключає можливість проведення невідкладної перевірки законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності.

На підставі викладеного, слідчий суддя вбачає, що відповідно до ст. 304 КПК України наявні підстави для повернення скарги.

Слідчий суддя роз`яснює ОСОБА_2 , що відповідно до частини 7 статті 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 19.01.2022 року, - повернути скаржнику ОСОБА_2 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1