Справа № 308/3389/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000251, відомості щодо якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про скасування арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000251, відомості щодо якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про скасування арешту на майно.
Клопотання мотивоване тим, що як встановлено досудовим розслідуванням, 19.08.2021 року в чергову частину ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівника УПП про те, що під час зупинки т/з марки "Тойота" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та в ході перевірки документів та номерного позначення кузова автомобіля виявлені ознаки підробки.
19 серпня 2021 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.
У клопотанні вказано, що 19 серпня 2021 року о 09 год 00 хв. під час огляду місця події за адресою с. Баранинці, Ужгородського району, старший дізнавач СД відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області виявив та вилучив транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , який було доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд. 55 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , однак на момент огляду місця події за кермом перебував громадянин ОСОБА_4 .
20 серпня 2021 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , який було доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд. 55 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнані речовим доказом.
Транспортний засіб було доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55.
Прокурор зазначає, що 27.08.2021 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про накладення арешту на майно задоволено частково. Накладено арешт на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
При мотивуванні клопотання прокурор вказує на те, що 24.02.2022 в Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022, введено воєнний стан, а також 24.02.2022 в Закарпатській області на підставі Указу Президента України № 68/2022 створено Закарпатську обласну військову адміністрацію, при цьому посилається на п. 4 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 98, 100, 167-174 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: скасувати арешт на транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
В судове засідання прокурор, не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Володілець майна повідомлений про дату та час розгляду клопотання в судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши письмові докази та матеріали, що додані до клопотання, доходить наступних висновків.
Сектором дізнання ВП №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000251, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.
Під час розгляду клопотання встановлено, що 19.08.2021 року в чергову частину ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівника УПП про те, що під час зупинки т/з марки "Тойота" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та в ході перевірки документів та номерного позначення кузова автомобіля виявлені ознаки підробки.
19 серпня 2021 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.
У клопотанні вказано, що 19 серпня 2021 року о 09 год 00 хв. під час огляду місця події за адресою с. Баранинці, Ужгородського району, старший дізнавач СД відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області виявив та вилучив транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , який було доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд. 55 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , однак на момент огляду місця події за кермом перебував громадянин ОСОБА_4 .
20 серпня 2021 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , який було доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд. 55 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнані речовим доказом.
Транспортний засіб було доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55.

27.08.2021 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про накладення арешту на майно задоволено частково. Накладено арешт на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
З клопотанням про скасування арешту на майно звернувся процесуальний прокурор у вказаному кримінальному провадженні.
При цьому як на підставу скасування арешту на зазначений автомобіль вказує на те, що 24.02.2022 в Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022, введено військовий стан, те що 24.02.2022 в Закарпатській області на підставі Указу Президента України № 68/2022 створено Закарпатську обласну військову адміністрацію. Окрім того, зазначає і про п. 4 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї, визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (пункт 107 рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), №3202/96).

Пунктом 50 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) визначено, що вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а також передбачено, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом». Вираз «на умовах, передбачених законом» найперше вимагає, щоб відповідний захід мав певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, зможе передбачити його наслідки для себе (пункт 155 рішення Європейського суду з прав людини від 29.04.2003 у справі «Полторацький проти України»).

Зі змісту ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисниками законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування накладеного слідчим суддею арешту на майно, мотивуючи його тим, що відповідно до вимог п.4 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» надійшло звернення Закарпатської обласної військової адміністрації від 05.03.2022 №06.16/212 про можливість передачі на потреби армії транспортних засобів які перебувають на штраф майданчику. При цьому в додатку до вказаного листа додано перелік транспортних засобів, серед яких є і автомобіль марки «Toyota» моделі «Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

З огляду на зазначене, виходячи з принципів змагальності і диспозитивності кримінального процесу, визначених ст. ст. 7, 22, 26 КПК України, оскільки особа, яка подала вказане клопотання порушує питання про скасування арешту на майно, яке було накладено в межах кримінального провадження за клопотанням сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає за можливе вказане клопотання розглянути по суті.

Слідчий суддя враховує, що принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) і стабільності.

Єдність однакового застосування закону забезпечує правову визначеність та втілюється шляхом однакового застосування судом того самого закону в подібних справах.

У пункті 70 рішення від 18.01.2001 у справі "Чепмен проти Сполученого Королівства" (Chapman v. the United Kingdom) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту.

З метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Верховного Суду суд повинен мати ґрунтовні підстави: попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання.

Відповідно до вимог п.4 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, а саме примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Під час воєнного стану може примусово відчужуватися майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, майна державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку (Закон України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану").

При цьому Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» (надалі ЗУ «Про відчуження під час ВС») запроваджується особливий порядок такого відчуження: рішення приймається військовим командуванням з подальшим затвердженням його в обласній/районній/міській державній адміністрації або виконавчим органом місцевої ради.

У місцях, де безпосередньо проходять бойові дії військове командування такого рішення не потребує і має право самостійно вирішувати питання необхідності таких дій і проголошувати нагальну потребу.

З 24.02.2022 на території України оголошено воєнний стан, тривають бойові дії, внаслідок яких спричинено загибель людей, суспільний інтерес превалює над правом особи.

Органи досудового розслідування диспозитивні у своєму праві на звернення до слідчого судді, суду із відповідним клопотанням.

Крім того, слідчий суддя враховує, що скасування арешту на майно не обмежує та не порушує в даному випадку прав учасників провадження, та особи у якої вилучено відповідне майно, оскільки скасовує обмеження накладенні раніше на майно і водночас не вирішує його подальшу долю.

Слід зазначити, що в подальшому не позбавляє права на звернення із клопотанням про вирішення питання про накладення арешту на майно до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

Зважаючи на доводи, викладені у клопотанні, керуючись принципами диспозитивності, враховуючи, що 24.02.2022 в Україні на підставі указу Президента України № 64/2022, введено військовий стан, те що 24.02.2022 в Закарпатській області на підставі указу Президента України № 68/2022 створено Закарпатську обласну військову адміністрацію, враховуючи положення передбачені ч.8 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 170 - 174, ч. 2 ст. 376 КПК України, ч.8 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно - задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою від 27.08.2021 слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1