Справа № 953/3163/22
н/п 1-кс/953/1959/22

"23" травня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
В ході проведення досудового розслідування отримано відомості про те, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчиняв дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, України у формі надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.
За наявною інформацією, ОСОБА_5 входить до складу проросійської неофіційної організації «Харьковская губернская казачья община». До початку вторгнення російських окупаційних військ вказаний громадянин мав проросійській погляди та надалі їх притримується. Разом із цим, за наявними даними ОСОБА_5 спілкується зі своїми знайомими та «однодумцями» за допомогою меседжерів, в яких вони дискредитують українську владу та український народ, в тому числі є учасником групи в одному із меседжерів, в якому присутня особа, яка фактично знаходиться на території РФ, та отримує від ОСОБА_5 інформацію щодо місць дислокації військових формувань України та загальну інформацію щодо вибухів на території Харківського регіону.
19.05.2021 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступні предмети: 1)Мобільний телефон марки «Redmi» IMEI1 НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 ; 2) Георгіївська стрічка 1 шт.
Виявлені та вилучені предмети та речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Предмети, вилучені 19.05.2022 за результатом проведення обушку за місцем мешкання ОСОБА_5 відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність підозрюваного та/або інших осіб до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку, надіслав до суду заяву, в якій він просить розгляд клопотання проводити за його відсутності, та клопотання просив задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, до матеріалів клопотання долучено заяву, в якій він просить розглядати вказане клопотання без його участі, та покладався на розсуд суду.
21.05.2022 о 15 год. 00 хв. громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.
19.05.2022 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харків від 18.05.2022 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 ,
та вилучене майно, яке зазначене в протоколі обшуку, та в прохальній частині клопотання слідчого про арешт майна.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим, прокурором вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що не позбавляє в подальшому власника майна звернутись у порядку встановленому КПК України з клопотанням про скасування арешту на майно.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 19.05.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Redmi» IMEI1 НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 ; Георгіївська стрічка 1 шт., - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя - ОСОБА_1