Категорія: ч.2 ст.187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сизрань Російської Федерації, армянина, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-24.06.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.311, ч.2 ст.313, ч.2 ст.317, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності, однак вищевказаний вирок не набрав законної сили станом на 29.06.2022 року та перебуває на розгляді в апеляційній інстанції.
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк не більше 60 (шістдесят) днів, тобто до 27.08.2022 року включно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту проголошення даного вироку, тобто з 29.06.2022 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати в розмірі 197,74 (сто дев`яносто сім гривень сімдесят чотири копійки) гривень за проведення товарознавчої експертизи.
Вироком суду вирішено долю арештованого майна та речових доказів.
Згідно з вироком суду, обвинувачені ОСОБА_7 та особа, щодо якої кримінальне провадження зупинено, 03.07.2017 року близько 23:30 години, знаходячись неподалік корпусу № 9 СНУ імені Лесі Українки, що по вулиці Потапова, 30 в місті Луцьк Волинської області, діючи за попередньою змовою між собою, умисно, керуючись корисливим мотивом, вчинила напад на потерпілого ОСОБА_9 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, під час якого особа, щодо якої кримінальне провадження зупинено, наніс один удар кулаком руки з-заді по голові потерпілого ОСОБА_9 , після чого особа, щодо якої кримінальне провадження зупинено, наніс декілька ударів кулаком обох рук по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_9 та в подальшому почав душити останнього руками за шию, від чого потерпілий не міг дихати, а обвинувачений ОСОБА_7 наніс ще декілька ударів обох рук по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в білкову оболонку лівого очного яблука, синців на обох повіках та в проекції правого плечового суглобу, саден в ділянках чола та нижньої повіки правого ока, які згідно висновку експерта № 735 від 28.07.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та забійних ран нижньої повіки лівого ока та лівої щоки, звичного вивиху правого плеча, які згідно висновку експерта № 735 від 28.07.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого обвинувачений ОСОБА_7 шляхом ривка зірвав з плеча потерпілого сумку марки «H&L», вартість якого згідно висновку експерта № 449 від 24.07.2017 року становить 180 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі J5», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 4000 гривень, гаманець, вартість якого згідно вказаного висновку експерта становить 100 гривень, грошові кошти в сумі 300 гривень та 30 Євро, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 03.07.2017 року становить 891 гривень, банківські картки, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, окуляри ТМ «Порш Дизайн», вартістю 250 Євро, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 03.07.2017 року становить 7425 гривень, які знаходились в футлярі для окулярів, вартість якого згідно вказаного висновку експерта становить 245 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 13141 гривень (Том 3 а.с.35-37).
В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вважає вирок суду незаконним та необгрунтованим, неповно проведено судовий розгляд, істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, а також є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що суд оцінив докази без належного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, обмежившись загальними формулюванням понять та переліком досліджених доказів, показань свідків, не надав їм належної обгрунтованої оцінки, не усунув суперечності між матеріалами провадження та показаннями обвинуваченого, відмовив в призначенні ключових експертиз та не з`ясував в повній мірі всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Вказує на те, що судом першої інстанції були відхилені клопотання сторони захисту про повторний допит потерпілого та щодо призначення лінгвістичної експертизи перекладу показань потерпілого. Також ними були подані заперечення щодо зупинення кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , які судом не було взято до уваги.

Також судом першої інстанції взагалі не були враховані доводи та клопотання сторони захисту щодо визнання доказів недопустимими, а саме: протоколу пред`явлення особи для впізнання від 08.07.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_12 ; протоколу огляду місця події від 09.08.2017 року в період часу з 02:40 години по 03:00 годину за участю ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_2 ; протоколу слідчого експерименту від 09.08.2017 року за участю ОСОБА_13 , який проведений в нічний час в період з 03:05 години 03:20 години.

Вказує на те, що судом першої інстанції у вироці не вказано підстави правильної кваліфікації дій ОСОБА_13 саме за ч.2 ст.187 КК України, а тому вони вважають її невірною. Просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції (Том 3 а.с.45-49).

В судове засідання не з`явився потерпілий, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження. Від нього на адресу апеляційного суду не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення розгляду справи. Учасники кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання не заперечували, щодо продовження розгляду справи у відсутності потерпілого. Його неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги; обвинуваченого та його захисника, які, кожен зокрема, подану апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити; прокурора, який заперечив апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вказаних вимог закону місцевим судом при ухваленні вироку дотримано.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а саме: як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, за вчинення якого його засуджено, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження й ґрунтується на зібраних у провадженні і перевірених у суді доказах, які судом всебічно й повно досліджені та правильно оцінені і докладно викладені у вироку, як того вимагає ст.370 КПК України.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що суд першої інстанції оцінив докази без належного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, обмежившись загальними формулюванням понять та переліком досліджених доказів, показань свідків, не надав їм належної обгрунтованої оцінки, не усунув суперечності між матеріалами провадження та показаннями обвинуваченого, не з`ясував в повній мірі всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень та неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України, є безпідставними.
Суд першої інстанції детально навів у вироку підстави з яких він відхилив доводи обвинуваченого і захисника з посиланням на докази, здобуті органами досудового слідства у порядок і спосіб визначений чинним кримінально-процесуальним законодавством.
В даному кримінальному провадженні, встановлені обставини вчинення злочину за ч.2 ст.187 КК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 та особа, щодо якої кримінальне провадження зупинено, 03.07.2017 року близько 23:30 години, знаходячись неподалік корпусу № 9 СНУ імені Лесі Українки, що по вулиці Потапова, 30 в місті Луцьк Волинської області, діючи за попередньою змовою між собою, умисно, керуючись корисливим мотивом, вчинила напад на потерпілого ОСОБА_9 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, під час якого особа, щодо якої кримінальне провадження зупинено, наніс один удар кулаком руки з-заді по голові потерпілого ОСОБА_9 , після чого особа, щодо якої кримінальне провадження зупинено, наніс декілька ударів кулаком обох рук по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_9 та в подальшому почав душити останнього руками за шию, від чого потерпілий не міг дихати, а обвинувачений ОСОБА_7 наніс ще декілька ударів обох рук по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в білкову оболонку лівого очного яблука, синців на обох повіках та в проекції правого плечового суглобу, саден в ділянках чола та нижньої повіки правого ока, які згідно висновку експерта № 735 від 28.07.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та забійних ран нижньої повіки лівого ока та лівої щоки, звичного вивиху правого плеча, які згідно висновку експерта № 735 від 28.07.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого обвинувачений ОСОБА_7 шляхом ривка зірвав з плеча потерпілого сумку марки «H&L», вартість якого згідно висновку експерта № 449 від 24.07.2017 року становить 180 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі J5», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 4000 гривень, гаманець, вартість якого згідно вказаного висновку експерта становить 100 гривень, грошові кошти в сумі 300 гривень та 30 Євро, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 03.07.2017 року становить 891 гривень, банківські картки, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, окуляри ТМ «Порш Дизайн», вартістю 250 Євро, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 03.07.2017 року становить 7425 гривень, які знаходились в футлярі для окулярів, вартість якого згідно вказаного висновку експерта становить 245 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 13141 гривень.
У судовому засіданні у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково та показав, що дійсно в липні 2017 року у вечірню пору доби він зустрівся з особою, щодо якої кримінальне провадження зупинено, поблизу ТРЦ «Промінь» в місті Луцьку та вирішили прогулятись. Вони рухались в напрямку вулиці Винниченка в Луцьк та повернули в одну з вулиць та побачили, що перед ними йшов потерпілий. ОСОБА_7 підійшов до потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння та попросив цигарку, однак потерпілий виразився нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_7 , після чого останній наніс потерпілому три удари кулаками обох рук в область щелепи потерпілого, після чого підбігла особа, щодо якої кримінальне провадження зупинено, та почав відтягувати потерпілого, тим самим намагався припинити бійку, після чого ОСОБА_7 побачив, що біля потерпілого лежить його сумка, яку він взяв та втік з місця конфлікту, а особа, щодо якої кримінальне провадження зупинено, відпустив потерпілого та побіг за ОСОБА_7 . Пробігши певну відстань ОСОБА_7 зупинився, після чого до нього підбігла особа, щодо якої кримінальне провадження зупинено. В подальшому ОСОБА_7 відкрив сумку потерпілого, де були речі останнього, взяв гаманець, який знаходився в сумці, дістав звідти грошові кошти, яка сума не пам`ятає, та половину з них дав особі, щодо якої кримінальне провадження зупинено, а іншу частину залишив собі. Також, ОСОБА_7 з сумки потерпілого дістав картки та інші речі, однак які саме не пам`ятає та дав їх на зберігання особі, щодо якої кримінальне провадження зупинено, а саму сумку викинув в смітник. В подальшому, приблизно через тиждень його затримали працівники поліції. Також, ОСОБА_7 звернув увагу суду на те, що незважаючи, що він викинув сумку потерпілого в смітник, однак в подальшому дану сумку в нього виявили і вилучили працівники поліції під час проведення слідчої дії, як так сталось ОСОБА_7 пояснити не може. Крім того, ОСОБА_7 підтвердив, що він пропонував обмінятись мобільними телефонами, а також продати окуляри потерпілого ОСОБА_14 . Разом з тим, ОСОБА_7 не визнає ту обставину, що даний злочин був вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто з особою, щодо якої кримінальне провадження зупинено, оскільки це все сталось спонтанно, тобто вони між собою попередньо ні про що не домовлялись з особою, щодо якої кримінальне провадження зупинено, а даний злочин він вчинив самостійно. Обвинувачений ОСОБА_7 просив суд суворо його не карати.
Також у суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 показав, що 03.07.2017 року він відпочивав в кафе разом зі своїм другом. Того ж дня, близько 23:00 години він повертався в гуртожиток, де проживав і рухався поблизу 9 школи в переході між магазином і гуртожитком, і дана частина дорога не освітлювалась, було темно. Коли він йшов, позаду нього підійшли ОСОБА_7 та особа, відносно якої кримінальне провадження зупинено і здійснили напад на потерпілого, а саме перший удар відбувся ззаду, а коли потерпілий повернувся обличчям, то отримав ще один удар, а також ще ряд ударів, при цьому потерпілий зазначив, що в нього на плечі була сумка в якісь знаходились гаманець з грошовими коштами та інші речі. Під час даного нападу в потерпілого з плеча зірвали сумку і ОСОБА_7 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження зупинено, втекли. В подальшому потерпілий прийшов до гуртожитка та повідомив про даний напад вахтера, яка й викликала швидку допомогу, а після того як його госпіталізували, також написав відповідну заяву в поліцію. Також, потерпілий зазначив, що не бачив хто саме наніс перший удар, а в подальшому наносили удари двоє одночасно, тобто ОСОБА_7 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження зупинено. Крім того, потерпілий додав, що його сумку вирвали коли останній від ударів впав на землю. Завдані збитки частково відшкодовані особою щодо якої матеріали кримінального провадження зупинено. Разом з тим, потерпілий в ствердній формі вказав на обвинуваченого ОСОБА_7 та особу, відносно якої матеріали кримінального провадження зупинено. Крім того, потерпілий не наполягав на призначенні суворо покарання обвинуваченим.
Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_15 показав, що в той час він перебував в громадському формуванні «Самооборона Волині» та був залучений працівниками поліції в якості понятого. Прибувши в квартиру по АДРЕСА_3 , був присутній під час проведення працівниками поліції слідчої дії, однак якої самої слідчої дії, свідок не пам`ятає, хоча зазначив, що під час даної слідчої дії був присутній обвинувачений ОСОБА_7 . Також, свідок підписував документи, що надавали працівники поліції, однак які саме вже теж не пам`ятає.
Також допитаний свідок ОСОБА_16 показав, що у 2017 році до нього зателефонував ОСОБА_7 та запропонував зустрітись, на що свідок погодився. Під час зустрічі ОСОБА_7 запропонував купити в нього дорогі окуляри, однак враховуючи, що окулярів в ОСОБА_7 з собою не було, тому свідок відмовився купувати. Однак в подальшому, ОСОБА_7 також запропонував свідку здійснити обмін мобільними телефонами, на що свідок погодився, після чого свідок ОСОБА_16 дав ОСОБА_7 свій мобільний телефон марки «Айфон», а ОСОБА_7 в свою чергу віддав свідку мобільний телефон марки «Самсунг» з доплатою 1000 гривень. На тому зустріч була завершена.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується такими письмовими доказами у справі:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.07.2017 року;
-протоколом огляду місця події від 04.07.2017 року, згідно якого було оглянуто місце вчинення злочину;
-висновком експерта № 735 від 28.07.2017 року, згідно якого в потерпілого ОСОБА_9 виявлено та зафіксовані тілесні ушкодження;
-протоколом огляду місця події від 08.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 добровільно надав працівникам поліції сім-картку з мобільного телефону;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.07.2017 року, згідно якого потерпілий вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка вчинила щодо нього напад із відкритим викраденням майна;
-протоколом огляду місця події від 08.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції свій мобільний телефон;
-протоколом огляду місця події від 09.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 вказав на місце, де він разом з особою, щодо якої кримінальне провадження зупинено, залишили викрадену сумку потерпілого;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 детально показав місце та деталі вчинення злочину щодо потерпілого, разом з особою, щодо якої кримінальне провадження зупинено;
-протоколами огляду предметів від 11.07.2017 року, згідно яких працівниками поліції були оглянуті мобільні телефоні ОСОБА_7 ;
-висновком експерта № 449 від 24.07.2017 року, згідно якого було встановлено ринкову вартість майна, що було викрадено в потерпілого в ході вчинення злочину;
-протоколом огляду предмету від 26.07.2017 року, згідно якого було оглянуті викрадені речі потерпілого;
-протоколом огляду місця події від 27.07.2017 року, в ході якого було оглянуті речі потерпілого за участю останнього;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 28.07.2017 року, згідно якого потерпілий вказав на пред`явлені речі, що були в нього викрадені ОСОБА_7 та особою, щодо якої кримінальне провадження зупинено;
-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 23.08.2017 року.
Разом з тим, судом першої інстанції показання свідка ОСОБА_17 , до уваги не взято, оскільки він в своїх показаннях не підтверджує та не спростовує винуватість ОСОБА_7 і в даний час не пам`ятає будь яких обставин, що стосується даного кримінального провадження.
Врахувавши наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.187 КК України.
З апеляційної скарги захисника слідує, що він просить скасувати вирок суду та направити справу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , на новий судовий розгляд, оскільки його підзахисний не оспорює наявності самої події кримінального правопорушення, проте заперечує вчинення злочину саме ним, за попередньою змовою з іншим обвинуваченим.
Такі доводи сторони захисту та обвинуваченого є необґрунтованими, так як за результатами судового розгляду, шляхом співставлення показань потерпілого, свідків, даних судово-медичних експертних досліджень, відтворено хронологію розвитку подій розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_9 .
Суд обґрунтовано визнав показання потерпілого достовірними, так як вони підтверджуються іншими, наявними у справі доказами.
Про те, що обвинувачений ОСОБА_7 та особа, щодо якої кримінальне провадження зупинено, діяли за попереднім зговором між собою та з корисливим мотивом свідчать їх активні дії, які вони вчиняли при нанесенні ударів потерпілому та заволодінні його майном.
Оцінку доказам, в тому числі їх допустимості, суд у відповідності до положень ст.89 КПК України надає в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, що і було зроблено, так як вирок суду містить докладні мотиви на спростування доводів сторони захисту про невинуватість обвинуваченого ОСОБА_7 та невірну кваліфікацію дій його довірителя.
Всупереч твердженням апелянта у апеляційній скарзі фактичні дані та докази, які покладено в основу вироку та на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 , отримані в порядку, визначеному КПК України, узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст.84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих аргументів, які би свідчили про протилежне, та про істотне порушення судом приписів ст.94 цього Кодексу захисником обвинуваченого не наведено.
Також судом першої інстанції вірно не взято до уваги посилання захисника ОСОБА_8 щодо порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 під час проведення слідчої дії, зокрема пред`явлення особи для впізнання від 08.07.2017 за участю потерпілого, оскільки згідно чинного КПК України при проведенні вищевказаної слідчої дії права та обов`язки роз`яснюється безпосередньо потерпілому.
Не є слушними посилання захисника ОСОБА_8 щодо недопустимості результатів слідчої дії, зокрема огляду місця події від 09.08.2017 за адресою: АДРЕСА_2 . Так, зі слів самого обвинуваченого ОСОБА_7 останній орендував зазначену квартиру (без письмового оформлення договору-оренди), тобто був користувачем зазначеної квартири, а тому й надав письмову згоду на огляд працівниками поліції вищезазначеної квартири, про що наявна в матеріалах судового провадження відповідна письмова згода ОСОБА_7 , з чим повністю погоджується апеляційний суд.
Крім того апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції щодо не взяття до уваги твердження захисника ОСОБА_8 відносно недопустимості як доказу протоколу огляду місця події від 09.07.2017, проведеного у помешканні обвинуваченого ОСОБА_7 в нічну пору доби, оскільки зазначена слідча дія була невідкладною та необхідною. Разом з тим щодо залучення до проведення даної слідчої дії понятих із ГО «Самооборона», то чинним КПК України не забороняється таке залучення.
Також судом першої інстанції вірно не взято до уваги доводи захисника про визнання показань потерпілого недопустимими доказами в даному кримінальному провадженні, оскільки останній був допитаний в якості потерпілого під час судового слідства в присутності як прокурора, так і захисника із залученням перекладача для здійснення перекладу показань.
Будь яких підстав, визначених ст.ст. 412, 415 КПК України, для призначення нового судового розгляду провадження захисником ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні не наведено. Його твердження щодо можливих процесуальних порушень при зупиненні кримінального провадження відносно іншої особи жодним чином не впливають на висновок суду щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину і не дають колегії суддів підстав для зміни чи скасування судового рішення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, всі обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
В той же час згідно зі ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Тобто при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а й особливості вчинення конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.
Вищевказані вимоги матеріального права при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції були повністю дотримані судом першої інстанції.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом першої інстанції не встановлено.
Крім того суд першої інстанції, обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 врахував те, що він має постійне місце проживання, потерпілий будь яких претензій матеріального та морального характеру не має та на призначенні суворого покарання не наполягав, однак ОСОБА_7 свою вину визнав частково, не розкаявся у вчиненому, без будь-яких на те причин вчинив напад з метою заволодіння чужим майном в громадському місці, при цьому із застосуванням насильства, до раніше незнайомої особи. А тому суд прийшов до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, тобто йому слід призначити покарання ближче до нижчої межі, передбачене санкцією ч.2 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності, з чим повністю погоджується апеляційний суд.
Таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд не вбачає законних підстав для скасування чи зміни вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисником.

Таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд-

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді