печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4, при секретарі ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000194 від 26.01.2021,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000194 від 26.01.2021.

У вимогах даного клопотання ОСОБА_1 просить скасувати арешт на грошові кошти в сумі 20600 Євро та 14000 доларів США, що були вилучені 05.05.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2021 року (справа № 757/23879/21-к) у кримінальному провадженні № 0000194 від 26.01.2021 року.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено наступне.

05.05.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва справа № 757/19195/21-к проведено обшук за місцем проживання мого сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 . Під час обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 11» в корпусі темно-сірого кольору, що належить ОСОБА_2 та грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа №757/23879/21-к) від 20.05.2021 за результатами розгляду клопотання прокурора про арешт майна накладено арешт на вищезазначене майно та грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США.

Вилучені грошові кошти належать - ОСОБА_1 на праві власності та на них не може бути накладено арешт.

Грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США, на котрі було накладено арешт, не належать ОСОБА_2 , вони не були здобуті злочинним шляхом, та не мають жодного відношення до будь якого кримінального провадження.

У зв`язку з хворобою, я вимушено перебувала на стаціонарному лікуванні. Оскільки моє житло не обладнано системою охорони, побоюючись за схоронність свого майна, я передала грошові кошти на зберігання своєму сину - ОСОБА_2 .

Вказані грошові кошти частково належать мені особисто, частково залишились у спадок від мого померлого чоловіка - ОСОБА_3 , що підтверджуються свідоцтвом про шлюб та відомостями щодо спадкової справи. На підтвердження походження вказаних грошових коштів та перебування мене у закладі лікування здоров`я, додаю відповідну медичні довідки та довідку про доходи ОСОБА_3 які свідчать про можливість володіти та розпоряджатися грошовими коштами у розмірі загальної суми арештованих коштів.

Будь-яких допустимих відомостей, які б вказували на те, що вилучені грошові кошти мають ознаки речових доказів у відповідності до критеріїв, визначених ст.98 КПК України, не має. Вилучене під час обшуку 05.05.2021 майно, а саме грошові кошти, не відповідають критеріям речових доказів визначеним ст. 98 КПК України, оскільки вони не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди та не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказані грошові кошти не було здобуто злочинним шляхом.

Слід акцентувати увагу на тому, що з моменту відкриття кримінального провадження пройшло майже два роки, однак досі жодній особі не було повідомлено про підозру, ніяких доказів незаконного походження вилучених під час обшуку грошових коштів не виявлено. Будь-яких нових аргументів у сторони обвинувачення щодо необхідності подальшого подовження арешту моїх грошових коштів не має.

Станом на сьогодні арешт грошових коштів, що належать мені, ОСОБА_1 , є необґрунтованим та не відповідає завданням кримінального провадження.?

Особа, якою подано клопотання в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду клопотання повідомлялась належним чином. Проте, адвокат ОСОБА_6 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, на вимогах клопотання наполягав, просив задовольнити.

Прокурор/слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000194 від 26.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

05.05.2021 року проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.04.2021 року справа № 757/19195/21-к, у ході проведення якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone 11» в корпусі темно-сірого кольору, що належить ОСОБА_2 та грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США, що були вилучені у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2021 року у справі № 757/23879/21-к накладено арешт на майно, вилучене 05.05.2021 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone 11» в корпусі темно-сірого кольору, що належить ОСОБА_2 та грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США, що були вилучені у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Органом досудового розслідування не надано доказів, що продовження строку дії заходу забезпечення кримінального провадження є на разі доцільним та співмірним цілям кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_1 грошові кошти набула на законних підставах.

Крім того, накладений арешт порушує права володільця майна на розпорядження належним йому майном.

Протягом досудового розслідування не встановлено, що вказане майно є таким, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, доказів, що б підтверджували такі обставини також не надані, ОСОБА_1 не є учасником у кримінальному провадженні, а отже застосування арешту у даній справі є безпідставним та необхідність у продовженні дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-175, 309, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений в кримінальному провадженні № 0000194 від 26.01.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2021 року у справі № 757/23879/21-к на майно, вилучене 05.05.2021 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США, що були вилучені у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4