Житомирський апеляційний суд
Справа №290/579/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у режимі відеоконференції з СІЗО ДУ «Житомирська УВП №8» та Любарським районним судом Житомирської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.06.2022 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 31.07.2022 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_9 ) у кримінальному провадженні № 0000007 за п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, -
в с т а н о в и в:
Вказаною ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження № 0000007 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом першої інстанції задоволено клопотання прокурора ОСОБА_11 та продовжено на 60 днів до 31.07.2022 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у та відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 на домашній арешт.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу в частині продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 та обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час. Твердить про необґрунтованість клопотання прокурора та ухвали суду, недоведеність прокурором необхідності продовження тримання під вартою ОСОБА_9 .
Заслухавши доводи захисника та пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу 2-місячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту; суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Дейсан є раніше не судимим, розлучений, до затримання проживав в АДРЕСА_1 , не працював, обвинувачується у вчиненні в грудні 2021 року в смт. Миропіль Житомирського району Житомирської області злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - умисного вбивства ОСОБА_12 , вчинене за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , - особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.
Прокурором доведено продовження існування на даний час тих ризиків, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_9 може перешкодити кримінальному провадженню шляхом впливу на свідка ОСОБА_13 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення.
В ухвалі суду наведені обґрунтовані мотиви, з яких судом визнано безпідставними доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому судом були враховані дані про особу ОСОБА_9 , на які є посилання в апеляційній скарзі.
З такими мотивами погоджується також колегія суддів.
За змістом мотивувальної частини ухвали, судом наведено обґрунтовані висновки щодо неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 менш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та не знайшов підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 на домашній арешт в нічний час.
Тому відсутні підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.
Керуючись ст. ст. 404, 422-1 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.06.2022 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 31.07.2022 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000007 за п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: