Справа № 495/6684/20
№ провадження 1-кс/495/1258/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянки України, яка обіймала державну посаду категорії «Б» - начальника Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч.ч. 1 та 3 ст. 362, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 та ч. 3 ст. 28 ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
30.06.2022 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001544 від 17.10.2020 відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч.ч. 1 та 3 ст. 362, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 та ч. 3 ст. 28 ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України.
1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
На підставі розпорядження Голови Білгород-Дністровської райдержадміністрації № 296/А-2016 від 16.05.2016 «Про затвердження Положення про управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Білгород-Дністровської районної державної адміністрації», яке викладено у новій редакції «Про затвердження Положення про управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації», затвердженій розпорядженням голови Білгород-Дністровської районної державної адміністрації за № 21/А-2020 від 20.01.2020 створено Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (Одеська область, місто Білгород - Дністровський, вул. Грецька, будинок 24).
Наказом начальника Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської райдержадміністрації ОСОБА_4 № 10 від 02.03.2020 затверджено «Положення про відділ грошових виплат управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської райдержадміністрації».
ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, маючи відсутність моральних принципів, вольовий та стійкий характер для реалізації своїх злочинних намірів, маючі спеціальні знання та досвід роботи з питань оформлення, призначення, нарахування та виплати різних видів державних соціальних допомог малозабезпеченим сім`ям, багатодітним сім`ям та одиноким матерям, у 2017 році, більш точної дати не встановлено, здійснила ряд запланованих організаційних та підготовчих заходів, до числа яких входило: аналіз законодавства України щодо надання державної соціальної допомоги населенню України; розробка механізмів оформлення на ім`я підставних осіб без їх відома та згоди, неналежних державних соціальних допомог, можливостей внесення недостовірних відомостей до автоматизованої інформаційної системи «АСОПД» щодо призначення та нарахування неналежних виплат соціальних допомог на підставних осіб та інших осіб без їх відома та згоди; створення та використання завідомо підроблених довідок про перебування осіб на обліку отримувачів державних соціальних допомог в УСЗН Білгород-Дністровської РДА, підроблення платіжних та інших документів, необхідних для отримання державних соціальних допомог та їх використання; створення та використання завідомо підроблених заяв щодо відкриття банківських карток для нарахування та отримання неналежних державних соціальних допомог без відома осіб, на рахунки яких вони нараховуватимуться; привласнення ідентифікаційних номерів платників податків, привласнення та незаконного використання персональних даних інших осіб без їх відома, відкриття банківських рахунків на ім`я таких осіб, на які планувалось здійснювати незаконне нарахування бюджетних коштів; підбір учасників злочинної групи з числа перевірених та знайомих їй осіб, які обіймали відповідні посади, які є безпринципними та байдужими до наслідків вчинення злочинів, здатними чинити протиправні дії проти власності, суспільства і держави, з наступним розподілом ролей між ними, розробила детальний план злочинних дій та приступила до його реалізації.
З метою отримання можливості скривати сліди вчинених злочинів видаляти відомості про безпідставно заведені особові справи отримувачів соціальних допомог в автоматизованій системі «АСОПД», ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище, а також авторитет керівника, віддала головному спеціалістові програмного забезпечення УСЗН Білгород-Дністровської РДА ОСОБА_7 , який знаходився у її безпосередньому підпорядкуванні, вказівку передати свої логін та пароль доступу до автоматизованої системи «АСОПД» учасникам організованої групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , внаслідок чого останні отримали доступ до «АСОПД» під логіном та паролем ОСОБА_7 , що надало розширені можливості здійснення несанкціонованих операцій у зазначеній автоматизованій системі, в тому числі видаляти відомості про особові справи та рахунки отримувачів соціальних допомог.
При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що для досягнення злочинної мети, тобто виплати державної соціальної допомоги підставним особам, необхідні певні підстави для призначення і отримання грошових виплат, без використання владних повноважень, наданих службовим особам Білгород-Дністровської районної державної адміністрації в Одеській області та службовим особам Першого Білгород-Дністровського відділення АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» , не можливо реалізувати злочинний план, на початку січня 2018 року залучила до участі у незаконному заволодінні бюджетними коштами відповідних посадових осіб, а саме:

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з обіймала посаду державної служби категорії «В» - головного спеціаліста відділу грошових виплат Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Білгород-Дністровської районної державної адміністрації;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обіймала 22.06.2016 посаду державної служби категорії «В» - головного спеціаліста бухгалтера відділу персоніфікованого обліку отримувачів пільг, а з 20.02.2020 головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обіймала посаду державної служби категорії «В» - головного спеціаліста відділу грошових виплат Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка обіймала посаду державної служби категорії «В» - головного спеціаліста відділу грошових виплат та компенсацій Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації;
- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є рідною сестрою ОСОБА_10 , та якій відведено роль виконавця;

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка працювала на посаді головного економіста Першого Білгород-Дністровського відділення АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» з липня 2010 року по грудень 2019 року, та з 22.07.2020 по 06.11.2020;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , перебував у дружніх відносинах з ОСОБА_10 ;

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який перебував у дружніх відносинах з ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 , обравши собі роль організатора злочинного угруповання, розробивши план злочинної діяльності, визначила алгоритм його виконання та коло осіб, за допомогою яких він реалізовуватиметься, яким довела до відома всі деталі злочинного плану та схему незаконного заволодіння грошовими коштами, які виділяються з державного бюджету в якості різних видів державної соціальної допомоги, та які надали свою добровільну згоду на участь у вказаній злочинній діяльності. ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 розподіливши між собою ролі і функції та узгодивши деталі виконання плану злочинної діяльності організувались у стійке злочинне угруповання, загальною метою якого визначили незаконне збагачення шляхом незаконного оформлення на підставних осіб в Управлінні соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної держаної адміністрації різних видів державної соціальної допомоги, яку отримували на розрахункові рахунки, відкриті на таких осіб, в Першому Білгород-Дністровському відділенні АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 50), відділенні № НОМЕР_1 Южне ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 37а) та ТВБВ №10015/0339 філії Одеського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» (м. Білгород-Дністровський, вул. Єврейська, 28).
За планом ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , заволодіння грошовими коштами державного бюджету вирішено здійснювати шляхом внесення недостовірних відомостей до бази даних АСОПД про необхідність призначення і отримання виплат соціальної допомоги окремим особам, які раніше перебували на обліку управління соціального захисту населення як отримувачі соціальних допомог, а також особам, які зверталися та будуть звертатися до УСЗН з приводу призначення соціальних допомог, однак їм відмовлено або буде відмовлено у наданні таких допомог, - без їх відома та за відсутності законних на те підстав, а також іншим особам, які не мають права отримання державних соціальних допомог з метою їх подальшого привласнення, подальшого лобіювання перед іншими працівниками Управління з питань візування проектів рішень про призначення допомог та затвердження виплатних відомостей на вказаних осіб, незаконним оформленням (відкриттям) відповідних банківських рахунків та платіжних карток із залученням посадових осіб відповідних банківських установ, а також організації зняття (обготівковування) грошових коштів, які надходили на відкриті банківські рахунки у якості соціальних допомог через мережі банкоматів з використанням банківських карток.
План ОСОБА_4 та ОСОБА_10 передбачав необхідність порушення вимог законодавства, що регламентує порядок призначення, розрахунку та виплати соціальної допомоги окремим категоріям населення, зокрема Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 зі змінами, Порядку виплати допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2019 №250 та Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 № 345 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.10.2006 №1098/12972, Постанови КМУ від 27.12.2001 № 1751 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми», Положення про Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, положення про відділ грошових виплат управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської райдержадміністрації та своїх посадових обов`язків учасниками організованої групи, володіння достатніми знаннями та досвідом у сфері реєстрації заяв і документів на призначення соціальної допомоги, формуванням особових справ з призначенням соціальної допомоги, призначення та розрахунку державних соціальних допомог, використання відсутності належного контролю за їх діями з боку керівництва Білгород-Дністровської райдержадміністрації, інших посадових і службових осіб, з метою незаконно обернути чуже майно, яке перебувало у віданні Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської райдержадміністрації на свою користь та користь третіх осіб, використовуючи при цьому своє службове становище.
ОСОБА_4 , обравши собі роль організатора, розробила план злочинної діяльності організованого нею злочинного угруповання, відповідно до якого підшукувала та призначала виконавців злочину і координувала та контролювала їх дії, з метою досягнення єдиного злочинного результату, отримувала та розподіляла грошові кошти, здобуті злочинним шляхом між учасниками організованої нею групи та отримувала частину грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, а також безпосередньо брала участь у скоєнні злочинів, діючи згідно визначеного плану та відведеної нею ролі.
Крім того, діючи на виконання плану злочинної діяльності та ролі керівника злочинного угруповання, ОСОБА_4 , забезпечувала членів злочинного угруповання необхідними документами, реквізитами та анкетними даними осіб, на ім`я яких планувалось відкриття банківських рахунків та незаконне нарахування державної соціальної допомоги.
З метою конспірації лідер злочинного угруповання ОСОБА_4 під час готування та скоєння злочинів, вимагала від членів організованої групи необхідних заходів конспірації, щоб не бути у подальшому викритими у випадку проведення перевірки або ревізії контролюючими органами, а також працівниками правоохоронних органів.
Стійкість організованої групи була забезпечена за рахунок її стабільного складу, характеру відносин між ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та іншими учасниками групи, яких втягнуто до злочинної організованої групи на добровільних засадах із використанням службової підпорядкованості та корисливих обіцянок.
Група мала стійкий характер, високий ступінь організованості, підпорядкування всіх її учасників організаторам, відрізнялася чітким плануванням, підготовкою до вчинення злочинів, стабільністю складу, розподілом ролей і функцій між учасниками групи, наявністю необхідної для функціонування групи технічної бази, засобів зв`язку та професійних навичок, всі операції з незаконного призначення, нарахування та виплати державних соціальних допомог здійснювалися з максимально можливими заходами щодо попередження можливості бути в подальшому викритими та притягнутими до відповідальності.
Вказані заходи разом з іншими методами конспірації злочинної діяльності групи і підтриманням незаперечного авторитету її керівників створювали у спільників впевненість у можливості уникнення відповідальності за скоєння групових злочинів в разі викриття їх правоохоронними органами.
Протиправна діяльність групи була припинена лише після проведення комплексу оперативно-розшукових заходів Управління Служби безпеки України в Одеській області та слідчих дій.
Таким чином, у період з січня 2018 до грудня 2020 року, члени організованої ОСОБА_18 та ОСОБА_10 групи, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та інші невстановлені особи скоїли ряд умисних злочинів, пов`язаних із заволодінням та розтратою бюджетних коштів.
28.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
Обґрунтування повідомленій підозрі ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами.
У кримінальному провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної.
У зв`язку з викладеним слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з поміщенням до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор № 22» з можливістю застосування застави як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою з роз`ясненням його обов`язків і наслідки їх невиконання у розмірі достатньою мірою, що зможе гарантування виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків, у розмірі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
2 Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав, просив задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, зазначили, що особа за викликом слідчого прибувала до органу досудового розслідування, спроб до переховування не вчиняла, має позитивні характеристики, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
3 - Мотивація суду.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
В рамках кримінального провадження №0001544 28.06.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянку України, яка обіймала державну посаду категорії «Б» - начальника Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму повідомлено про підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч.ч. 1 та 3 ст. 362, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 та ч. 3 ст. 28 ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні особливо тяжких злочинів щодо розтрати та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, вчинене у великих та особливо великих розмірах, організованою групою, а також тяжких злочинів несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах та комп`ютерних мережах та зберігається на носіях такої інформації, вчинених особою, яка має право доступу до неї, повторно, організованою групою, якщо вони заподіяли значну шкоду та нетяжких злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком експерта за результатом проведення експертизи за експертної спеціальністю 1.1 «Дослідження почерку і підписів» №60 від 26.04.2022; висновком експерта за результатом проведення експертизи за експертної спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів» № 6 від 13.06.2022; висновків експерту №21-6794/6795 комісійної судово-економічної експертизи від 29.04.2022; протоколом огляду предмету від 01.11.2021 та іншими зібраними по справі доказами.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 протиправних дій, що кваліфікуються за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч.ч. 1 та 3 ст. 362, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 та ч. 3 ст. 28 ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).
Так слідчим у клопотанні було зазначено, що підозрювана ОСОБА_4 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні особливо тяжких, тяжких та нетяжких злочинів, тому є підстави вважати, що підозрювана, знаючи про покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні злочинів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже у кримінальному провадженні наявні речі і документи, щодо яких на теперішній час з об`єктивних обставин не вирішено питання щодо їх належного вилучення та накладення арешту, не встановлені всі обставини кримінального провадження;
- незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваній ОСОБА_4 відомі їх анкетні дані та місця проживання, та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на теперішній досудове розслідування не завершено, а тому, перебуваючи на свободі підозрювана ОСОБА_4 , матиме можливість ухилення від слідства з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення тощо;
вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Разом з тим, адвокат у судовому засіданні, спростовуючи вказані ризики зазначив наступне:
- підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч.ч. 1 та 3 ст. 362, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 та ч. 3 ст. 28 ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України ґрунтується на припущеннях;
- у підозрюваної відсутній ризик переховування, спотворення речових доказів та впливу на свідків кримінального правопорушення, вказані слідчим ризики не обґрунтовані належним чином;
- підозрювана ОСОБА_4 офіційно працевлаштована, працює на посаді начальника відділу економіки, рекреаційної діяльності, інвестицій та агропромислового розвитку Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району (довідка за №02.1-07/1668 від 29.06.2022), має позитивну характеристику за місцем роботи.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).
Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»
(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.
Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зважаючи на те що вона виступила організатором групи осіб, зважаючи на суспільний резонанс та наявність ризику переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності слідчий суддя вважає, що до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У клопотанні слідчим зазначено, а прокурором в судовому засіданні підтверджено, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слід врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає вчинених злочинів, особі підозрюваної та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.
На думку органа досудового розслідування обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, так як підозрювана ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.
Прокурором зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого, тяжких та нетяжких кримінальних правопорушень, а також те, що перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, а отже доведена необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики є достатніми та відповідними.
Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту.
3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину становить від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 1 липня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2600 гривень.
Частиною четвертою ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При визначенні ОСОБА_4 розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain).
Враховуючи доведені стороною обвинувачення обставини, у випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною низки злочинів, в тому числі особливо тяжкого та тяжких, зважаючи на ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, та пов`язану з цим можливість переховуватися від суду, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження клопотання задовольнити та визначити розмір застави з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194 , 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження №0001544 від 17.10.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.08.2022 включно.
Строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 вираховувати з моменту взяття під варту, тобто з 07.07.2022 року.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 07.07.2022 складає 208 000,00 (двісті вісім тисяч) гривень.
У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області;
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області або прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури, та/або суду за викликом;
- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними особами з приводу обставин вчиненого нею кримінального правопорушення;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1