Справа№ 938/64/22
Судове провадження № 1-кп/938/44/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2021 за №0000068, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черемошна Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, депутатом не обирався, раніше несудимого, зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.304, ч.1 ст.357 та ч.3 ст.357 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

бвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб. Також, обвинувачений ОСОБА_3 , втягнув неповнолітнього у протиправну діяльність. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив викрадення офіційного документу та викрадення іншого важливого офіційного документу.
Вказані кримінальні правопорушення обвинувачений вчинив при наступних обставинах:
так, 25.09.2021 близько 23:00 год ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матеріали стосовно якого виділено в окреме кримінальне провадження, та якого вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 14.04.2022, який набрав законної сили 17 травня 2022 року, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України) вступили між собою в попередню змову з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

З цією метою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом вчиненого групою осіб, шляхом вільного доступу, спільно зайшли до домогосподарства за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_3 , де на той час знаходився автомобіль останнього марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Перебуваючи на території домогосподарства, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом вчиненого групою осіб, неповнолітній ОСОБА_7 відчинив водійські двері автомобіля марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску, які були незамкнутими та знайшовши в салоні автомобіля ключі від замка запалювання й скориставшись ними, спільно із ОСОБА_3 викотили даний автомобіль за межі господарства на проїжджу частину автодороги по АДРЕСА_3 , де, неповнолітній ОСОБА_7 , сівши в салон автомобіля за кермо, запустив в ньому двигун, а ОСОБА_3 сів на переднє пасажирське крісло автомобіля, почав рух даного автомобіля.

У подальшому, почергово керуючи незаконно заволодівшим автомобілем марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску, неповнолітній ОСОБА_7 та повнолітній ОСОБА_3 , проїхавши ряд сіл Верховинського району Івано-Франківської області та Вижницького району Чернівецької області, доїхали до с. Черешенька, Вижницького району, Чернівецької області, де покинули даний автомобіль у зв`язку із повним використанням залишку пального, спричинивши під час руху автомобіля, його механічні пошкодження.

Тим самим, ОСОБА_3 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25.09.2021 близько 23:00 год., достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матеріали стосовно якого виділено в окреме кримінальне провадження, та якого вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 14.04.2022, який набрав законної сили 17 травня 2022 року, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України), являється неповнолітнім, посягаючи на його нормальний моральний розвиток, умисно, психічно вплинув на свідомість останнього, шляхом розповідей про доступність вчинення певних злочинних дій та пропозиції про вчинення кримінального правопорушення, чим втягнув неповнолітнього ОСОБА_7 у протиправну злочинну діяльність.

В результаті цього, 25.09.2021 близько 23:00 год., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого ОСОБА_3 втягнув у протиправну діяльність, вступили між собою в попередню змову з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

З цією метою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом вчиненого групою осіб, шляхом вільного доступу, спільно зайшли до домогосподарства за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_3 , де на той час знаходився автомобіль останнього марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Перебуваючи на території домогосподарства, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом вчиненого групою осіб, неповнолітній ОСОБА_7 відчинив водійські двері автомобіля марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску, які були незамкнутими та знайшовши в салоні автомобіля ключі від замка запалювання й скориставшись ними, спільно із ОСОБА_3 викотили даний автомобіль за межі господарства на проїжджу частину автодороги по АДРЕСА_3 , де, неповнолітній ОСОБА_7 , сівши в салон автомобіля за кермо, запустив в ньому двигун, а ОСОБА_3 сів на переднє пасажирське крісло автомобіля, почав рух даного автомобіля.

У подальшому, почергово керуючи незаконно заволодівшим автомобілем марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску, неповнолітній ОСОБА_7 та повнолітній ОСОБА_3 , проїхавши ряд сіл Верховинського району Івано-Франківської області та Вижницького району Чернівецької області, доїхали до с. Черешенька, Вижницького району, Чернівецької області, де покинули даний автомобіль у зв`язку із повним використанням залишку пального, спричинивши під час руху автомобіля, його механічні пошкодження.

Тим самим, ОСОБА_3 вчинив втягнення неповнолітнього у протиправну діяльність, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 304 Кримінального кодексу України.

Також під час вчинення 25.09.2021 вищевказаного незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, повнолітній ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_7 (матеріали стосовно якого виділено в окреме кримінальне провадження, та якого вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 14.04.2022, який набрав законної сили 17 травня 2022 року, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України), почергово керуючи незаконно заволодівшим автомобілем марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску, проїхавши ряд сіл Верховинського району Івано-Франківської області та Вижницького району Чернівецької області, доїхали до с. Черешенька, Вижницького району, Чернівецької області, де були змушені припинити подальший рух вказаним автомобілем у зв`язку із повним використанням залишку пального.

В процесі цього, ОСОБА_3 відкрив та оглянув відсік для збереження дрібних предметів (бардачок), розміщений на приладній панелі автомобіля марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску в якому виявив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане 05.02.2019, ТСЦ 2643, на автомобіль марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску та посвідчення водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 видане 25.06.2008, Косівським ВРЕР УДАІ при УМВС в Івано-Франківській області, які таємно, шляхом вільного доступу викрав та забрав із собою.

У подальшому, ОСОБА_3 передав викрадене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 2643, 05.02.2019, на автомобіль марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску неповнолітньому ОСОБА_7 , якого словесно спонукав викинути даний офіційний документ в русло потічку «Рожен Великий» на території с. Великий Рожен, Косівського району, Івано-Франківської області , що останній і зробив.

Тим самим, ОСОБА_3 вчинив викрадення офіційних документів, тобто кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України.

Окрім того, під час вчинення 25.09.2021 вищевказаного незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, повнолітній ОСОБА_3 виявивши у відсіку для збереження дрібних предметів (бардачку), розміщеному на приладній панелі автомобіля марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску, посвідчення водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 видане 25.06.2008, Косівським ВРЕР УДАІ при УМВС в Івано-Франківській області, таємно, шляхом вільного доступу, з інших особистих інтересів викрав таке та забрав із собою.

У подальшому, ОСОБА_3 розпорядився посвідченням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 видане 25.06.2008, Косівським ВРЕР УДАІ при УМВС в Івано-Франківській області, на власний розсуд, викинувши викрадене посвідчення водія в русло потічку «Рожен Великий» на території с. Великий Рожен, Косівського району, Івано-Франківської області.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив викрадення іншого важливого особистого документа, тобто кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.3 ст.357 Кримінального кодексу України.

Під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні 12.09.2022 року між прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468,469,472 КПК України.
За змістом даної угодиобвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду беззастережно визнає свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.304, ч.1 ст.357 та ч.3 ст.357 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що викладені у обвинувальному акті.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.304 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

У відповідності до ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості від 12.09.2022, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Звернув увагу на те, що потерпілим ОСОБА_5 надано згоду на укладення такої угоди, і відповідна заява долучена до угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 12.09.2022, укладену між ним за участі його захисника, адвоката ОСОБА_6 та прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 .Дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. У вчиненому щиро розкаюється.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості від 21.09.2022, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , просить суд таку затвердити.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що ним надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 . Проти затвердження такої судом не заперечив, зазначив, що обвинуваченим відшкодовано йому шкоду, і претензій до обвинуваченого він не має.
Згідно частини другої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , відповідно до ч. 4 ст.469 КПК України дано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.289, ч.1 ст.304, ч.1 ст.357 та ч.3 ст.357 КК України.

За угодою про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.304, ч.1 ст.357 та ч.3 ст.357 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покарання:
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.304 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
У відповідності до ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Крім того, прокурор та обвинувачений, визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.289, ч.1 ст.304, ч.1 ст.357 та ч.3 ст.357 КК України є правильною.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винним відповідно до ст.12 КК України відносяться: за ч.2 ст.289 та ч.1 ст.304 КК України до тяжких злочинів, а кримінальні правопорушення за ч.1 та ч.3 ст.357 до проступків, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, які виражаються в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, два з яких є тяжкими злочинами, а два проступками, який є особою молодого віку, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, визнання обвинуваченим вини, наявність трьох обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку, відстуність обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, згідно досудової доповіді від 30.06.2022 зробленої Верховинським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відтак, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання:
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.304 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
У відповідності до ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 у період дії іспитового строку суд вважає, що на нього слід покласти передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки, які, на думку суду, будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Термін дії обраного ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 25.01.2022 відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на час ухвалення вироку закінчився, а саме 06.02.2022.

Керуючись статтями 100, 122, 124, 368, 373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 вересня 2022, укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2021 за №0000068 між прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.304, ч.1 ст.357 та ч.3 ст.357КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.304 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
У відповідності до ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно з п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у даному кримінальному провадженні:
- автомобіль марки ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску - який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутим за належністю.
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_1 , 2008 року випуску, серії НОМЕР_2 - яке передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутим за належністю.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Роман ДЖУС