У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000263, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
15.09.2022 року засобом поштового зв`язку старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000263, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст.286 КК України, про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2022 року клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0000263, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст.286 КК України, про арешт майна, повернуто прокурору для усунення недоліків.

26 вересня 2022 року прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000263, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст.286 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на автомобіль марки «Шкода» моделі «Октавія», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорту серії НОМЕР_2 належить громадянину ОСОБА_6 , а також на вилучені в ході огляду транспортного засобу 3 (три) сліди одорологічного походження з керма та коробки перемикання швидкостей вказаного автомобіля, упаковані в 3 поліетиленові спецпакети НПУ; 3 (три) сліди біологічного походження з капоту та правого порогу вказаного автомобіля.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Власник майна ОСОБА_7 , його представник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні при розгляді клопотання були відсутні. Адвокат ОСОБА_8 надіслав на електрону пошту суду заяву власника майна ОСОБА_7 про розгляд клопотання у його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000263, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст.286 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.09.2022 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «13.09.2022 року біля 21 год. 45 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись поза населеним пунктом об`їзною автомобільною дорогою сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів» м. Хуст у напрямку м. Тячів неподалік автозаправки «АГНКС», здійснивши маневр обгону транспортного засобу марки «МАН», транзитні номера країни Угорщини 2622, під керуванням ОСОБА_9 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , якого в подальшому відкинуло під автомобіль марки «МАН», транзитні номера країни Угорщини 2622, який повторно здійснив наїзд на лежачого на той момент пішохода ОСОБА_10 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди гр. ОСОБА_10 від отриманих травм помер на місці події».

14.09.2022 року автомобіль марки «Шкода моделі «Октавія», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 3 (три) сліди одорологічного походження з керма та коробки перемикання швидкостей вказаного автомобіля, упаковані в 3 поліетиленові спецпакети НПУ; 3 (три) сліди біологічного походження з капоту та правого порогу вказаного автомобіля визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000263, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України /постанова про визнання речовими доказами від 14.09.2022/.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів, детального огляду та фіксації слідової інформації (деформацій) транспортного засобу, проведення експертних досліджень та судових експертиз, слід накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.09.2022 року, що проводився на автодорозі «Мукачево-Рогатин-Львів» в м. Хуст у напрямку м. Тячів неподалік автозаправки «АГНКС», а саме: транспортний засіб марки «Шкода» моделі «Октавія», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорту серії НОМЕР_2 належить громадянину ОСОБА_6 , із забороною розпорядження та користування. При цьому в даних правовідносинах власник майна не буде нести надмірний тягар, оскільки він не позбавляється права власності і до нього застосовані лише тимчасові обмеження у зв`язку із проведенням досудового розслідування.

Окремо слідчий суддя наголошує, що сторона захисту в разі зволікання і затягування розслідування справи, вправі самостійно звернутись до слідчого судді з клопотанням про зняття арешту з майна.

Що стосується накладення арешту на 3 (три) сліди одорологічного походження з керма та коробки перемикання швидкостей вказаного автомобіля, упаковані в 3 поліетиленові спецпакети НПУ; 3 (три) сліди біологічного походження з капоту та правого порогу вказаного автомобіля, то в цій частині клопотання до задоволення не підлягає, так як сліди, поза всяким сумнівом, не є речами, а отже, не можуть уважатися тимчасово вилученими й піддаватися арешту.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.09.2022 року, що проводився на автодорозі «Мукачево-Рогатин-Львів» в м. Хуст у напрямку м. Тячів неподалік автозаправки «АГНКС», а саме: автомобіль марки «Шкода» моделі «Октавія», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорту серії НОМЕР_2 належить громадянину ОСОБА_6 , із забороною розпорядження та користування.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11