Справа№ 953/4058/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Харкові кримінальне провадження №0000430 від 02.07.2022 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого: 1) 11.04.2012 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 10.06.2020 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, судимість не знята і не погашена, від призначеного покарання судом не звільнений, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2022, близько 15.30 години, ОСОБА_3 , діючи з умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, прийшов додому до ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди ОСОБА_4 , та свідомо бажаючи їх настання, під приводом того, що у нього болить нога та йому боляче пересуватись пішки, попросив у останнього, велосипед марки «Cross Hunter 26», чорного кольору, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 207М від 07.07.2022 вартістю 6093 гривні 33 копійки, пообіцявши повернути його через тиждень. У свою чергу, ОСОБА_4 , будучи впевненим у добросовісності дій свого знайомого ОСОБА_3 , вважав, що останній поверне йому вказаний велосипед, тому добровільно передав його.

Після цього, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи, що обвинуваченим надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, про що обвинуваченим ОСОБА_3 і потерпілим ОСОБА_4 надано відповідні заяви, та розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він був раніше неодноразово судимим, в останнє згідно вироку від 10.06.2020 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді громадських робіт у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, так як відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому іншого покарання з огляду на те, що ОСОБА_3 не працевлаштований, що унеможливлює призначення йому покарання у вигляді штрафу.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, при визначенні розміру остаточного покарання обвинуваченого застосуванню підлягає ст. 71 ч. 1 КК України, оскільки він засуджується за вчинення злочину, до повного відбуття покарання за вироком від 10.06.2020 Київського районного суду м.Харкова, так як іспитовий строк закінчився 10.06.2022 р., а новий злочин за ч.1 ст. 190 КК України скоєно ОСОБА_3 25.03.2022. Від призначеного покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 10.06.2020 ОСОБА_3 на час розгляду даної справи звільнений не був.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 заявлений не був, долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 /двісті сорок/ годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 покарання шляхом повного приєднання до новопризначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2020 року у виді 2 /двох/ років позбавлення волі, виходячи із співвідношення один день позбавленню волі за вісім годин громадських робіт, остаточно призначивши покарання у виді 2 /двох/ років 30 днів позбавлення волі.

Термін відбуття покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_3 або з моменту прибуття останнього до місць відбуття покарання.

Речовий доказ по справі: велосипед марки «Cross Hunter 26», чорного кольору залишити в розпорядженні потерпілого.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору направити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1