Справа № 163/1691/21
Провадження № 1-кп/170/39/22

У Х В А Л А
про відвід прокурора
23 червня 2022 року смт Шацьк
встановив:
Шацьким районним судом Волинської області здійснюється вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні 23.06.2022 захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подала суду заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 .
Заяву обґрунтовано тим, що в підготовчому судовому засіданні прокурором на підтвердження своїх повноважень було надано суду постанову начальника Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 «Про зміну групи прокурорів» від 16 березня 2021 року, згідно з якою у зазначеному кримінальному провадженні визначені прокурори: ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , старший групи прокурорів. Подати скаргу на цю постанову у підготовчому судовому засіданні захист не мав підстав, а тим більше покласти її в основу відводу прокурору до початку судового розгляду, оскільки на той час не володів викладеною у заяві про відвід прокурора інформацією, яка крім того потребувала часу для її опрацювання.
Так у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування, п.5 Розділу II «Прийняті у ході досудового розслідування процесуальні рішення», перелічені постанови про створення групи прокурорів: від 12.02.2018, прийнята заступником керівника ОСОБА_11 ; від 06.01.2020, прийнята першим заступником керівника ОСОБА_12 ; від 21.01.2021, прийнята першим заступником керівника ОСОБА_12 ; від 24.03.2021, прийнята заступником керівника ОСОБА_13 . Серед цього переліку у реєстрі постанова від 16.03.2021, прийнята начальником Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_14 , яку прокурор ОСОБА_3 надав суду на підтвердження своїх повноважень, відсутня.
Після призначення судового розгляду у кримінальному провадженні захист проаналізував правомірність участі прокурора ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні на підставі поданої ним постанови. З метою донести суду повну інформацію у заяві про відвід прокурора послідовно проведений аналіз всіх процесуальних документів, що стосуються визначеної (надалі зміненої) групи прокурорів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 .
Зокрема, захисник вказує, що згідно з безпосередньо поданою прокурором ОСОБА_3 на підтвердження своїх повноважень в суді постановою керівника Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 «Про зміну групи прокурорів» від 16.03.2021, у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур, виникла потреба змінити групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, тому постановлено визначити групу прокурорів у складі: прокурора Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_10 та виконувача обов`язків начальника Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 . Старшим групи прокурорів визначено прокурора ОСОБА_10 , якій доручено керувати діями іншого прокурора.
Захисник вказує, що окружні прокуратури розпочали свою роботу 15.03.2021, а постанова про призначення (зміну) групи прокурорів була прийнята вже 16.03.2021. Тому захисник ставить під сумнів можливість протягом одного робочого дня перевести (призначити) прокурорів місцевих прокуратур на посади у новоутворені окружні прокуратури, але не стверджує, що це неможливо. Такий сумів обґрунтовано тим, що з декларації ОСОБА_3 , поданої 28.03.2021 року о 15:53 год., вбачається, що у розділі «місце роботи» зазначено: Володимир-Волинська місцева прокуратура Волинської області; у розділі «займана посада» зазначено: начальник Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури (копію надано суду).
Отже ні у витягах з ЄРДР, ні в обвинувальному акті відомості про прокурора ОСОБА_17 , яка постановою від 16.03.2021 разом з ОСОБА_3 включена до групи прокурорів та визначена старшим групи прокурорів, - відсутні.
Зазначена у файлах інформація актуальна станом на 13.05.2021, на дату розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, тобто через майже два місяці після нібито прийняття постанови керівником Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_14 «Про зміну групи прокурорів» від 16.03.2021.
З першого наданого файлу «Основні відомості. Кримінальні провадження. Рух провадження. Прикріплені файли», зокрема, вбачається: прокуратура визначена Ковельська окружна прокуратура; керівник органу прокуратури: ОСОБА_20 , ОСОБА_13 ; старший прокурор ОСОБА_3 ; прокурор: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . У другому файлі міститься інформація про тип дії, а саме призначення прокурора, користувача, що вніс інформацію, дату та час дії, а у примітках безпосередньо перелічені призначені прокурори. У другому файлі витягу щодо призначення прокурорів по датах за номерами, які вказані у розділі витягу «Тип дії», вказано:
п.5 Призначення прокурора, користувач ОСОБА_11 , дата та час дії 12.02.2018 17:14, попередній прокурор - інформація відсутня;
п.6 Призначення прокурора, користувач ОСОБА_11 , дата та час дії 14.02.2018 14:07, попередній прокурор - ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ;
п.7 Призначення прокурора, користувач ОСОБА_12 , дата та час дії 27.03.2018 12:14, попередній прокурор - ОСОБА_21 , ОСОБА_11 ;
п.14 Призначення прокурора, користувач ОСОБА_12 , дата та час дії 06.01.2021 13:16, попередній прокурор - ОСОБА_21 ОСОБА_23 ;
п.18 Призначення прокурора, користувач ОСОБА_12 , дата та час дії 26.01.2021 16:03, попередній прокурор - інформація відсутня;
п.23 Призначення прокурора, користувач ОСОБА_13 , дата та час дії 24.03.2021 10:17, попередній прокурор - ОСОБА_23 ;
п.24 Призначення прокурора, користувач ОСОБА_13 , дата та час дії 24.03.2021 16:26, попередній прокурор - ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 ;
п.25 Призначення прокурора, користувач ОСОБА_13 , дата та час дії 25.03.2021 13:53, попередній прокурор - ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 .
Після внесення відомостей до ЄРДР про призначення прокурорів зазначена наступна реєстраційна дія, що датована 13.05.2021, продовження строку досудового розслідування до трьох місяців.
Захисник звертає увагу суду на те, що у заяві нею перелічено ті періоди внесення інформації у ЄРДР (рух провадження), у які датована постанова начальника Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 16.03.2021, і яку прокурор ОСОБА_3 подав суду на підтвердження своїх повноважень; з розділу ЄРДР «Основні відомості. Кримінальні провадження. Рух провадження», вбачається, що відомості про постанову начальника Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 16.03.2021 «Про зміну групи прокурорів» у ЄРДР відсутні.
Захисник стверджує, що викладені обставини створюють у сторони захисту обґрунтований сумнів в існуванні такої постанови станом на 16.03.2021, тобто на момент, з якого прокурор ОСОБА_3 вважає себе повноважним процесуальним керівником у цьому кримінальному провадженні.
З переліченої вище інформації з розділу ЄРДР «Основні відомості. Кримінальні провадження. Рух провадження» станом на 24.03.2021 року 10:17 вбачається, що прокурором у провадженні був визначений ОСОБА_23 і 24.03.2021 о 16:26, визначена (змінена) група прокурорів у складі ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , і склад цієї групи прокурорів різниться з тією, яка перелічена у постанові від 16.03.2021.
Згідно з вимогами пункту 1 розділу 2 «Порядку внесення відомостей до Реєстру» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 №298 (чинного на дату здійснення означених реєстраційних дій) до реєстру вносяться відомості, крім іншого, прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.
Отже, до ЄРДР має бути невідкладно внесено відомості про прізвище, ім`я, по батькові прокурора, призначеного процесуальним керівником.
Згідно з п. 3 Розділу І «Загальні положення» реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення, зокрема, реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування.
Отже, інформаційне наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень, тому ЄРДР є легітимним джерелом інформації.
Захисник стверджує, що вся вище перелічена інформація з ЄРДР свідчить про те, що прокурор ОСОБА_3 був включений до складу групи прокурорів щонайраніше 24.03.2021, і аж ніяк не 16.03.2021, і до цієї групи включені також були прокурори ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а процесуальна дія прийняття постанови начальником Ковельської окружної прокуратури «Про зміну групи прокурорів» від 16.03.2021 у складі ОСОБА_3 та ОСОБА_10 взагалі не вчинялася, оскільки вона відсутня в ЄРДР.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта; підтримувати державне обвинувачення в суді або відмовлятися від підтримання державного обвинувачення.
Згідно з ч. 3 ст. 36 КПК України участь прокурора в суді є обов`язковою, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 17 ЗУ «Про прокуратуру» під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону.
Захисник стверджує, що захисту невідомо, яку мету переслідував прокурор ОСОБА_3 , не надавши суду на підтвердження своїх повноважень постанову від 24.03.2021 про створення групи прокурорів у складі ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , яка зазначена у п. 5 розділу II «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» реєстру матеріалів досудового розслідування, а надав суду постанову «Про зміну групи прокурорів» від 16.03.2021, яка відсутня у реєстрі матеріалів досудового розслідування, у витягах з кримінального провадження про рух справи, у складі якої є він сам та старший групи прокурор ОСОБА_10 . Але захисту цілком очевидно, що прокурор ОСОБА_3 переслідував мету виключити із законно визначеної групи прокурорів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які, будучи самостійним у своїй процесуальній діяльності, могли мати своє бачення щодо безпідставності обвинувачення та обставин невинуватості ОСОБА_4 , і їх позиція не співпадала з позицією прокурора ОСОБА_3 , а це викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 ; більше того, існують підстави вважати його певну особисту зацікавленість у підтвердженні висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо, зокрема, існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
З урахуванням оціночного характеру категорії неупередженості, в КПК України не надається вичерпного переліку її критеріїв. До оціночної підстави необ`єктивності (упередженості) прокурора закон відносить й інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості. Аналіз правозастосовної практики свідчить, що такими обставинами можуть бути, крім іншого, незаконні дії сторони обвинувачення під час досудового розслідування, оскільки неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає, крім іншого, вчинення ним процесуальних дій та ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК України.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 131-1 Конституції України організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурор - це особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 15 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень.
Відповідно до положень ст. 17 ЗУ "Про прокуратуру" прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.
Частина 2 ст. 37 КПК України безпосередньо, а також шляхом відсилання до інших його норм, наводить вичерпний перелік обставин, передбачених КПК, щодо можливості заміни прокурора в одному й тому самому кримінальному провадженні. Така заміна здійснюється керівником відповідного органу прокуратури або прокурором вищого рівня.
Отже, норма щодо незмінюваності прокурора у кримінальному провадженні, хоча і передбачає наведені винятки, проте сформульована імперативно.
Водночас, необхідність зміни групи прокурорів у сумнівній на думку захисту постанові начальника Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 16.03.2021 викликана початком роботи окружних прокуратур. Однак, дана підстава є такою, що не відповідає підставам, за яких, відповідно до ст. 37 КПК України, може бути здійснена заміна прокурора чи групи прокурорів.
Розуміння положень ч. 2 ст. 37 КПК України в якості засадничих має важливе значення, оскільки передбачає особливі правові наслідки їх порушення. Так, оскільки всі принципи судочинства в межах цілісної системи органічно та нерозривно зв`язані як з усією системою, так і з рештою засад, то порушення будь-якої з них призводить до порушення інших засад і тим самим - до порушення законності при провадженні в цілому. Крім того, рішення, прийняте з порушенням того чи іншого принципу процесу, повинно визнаватись недійсним, і підлягати скасуванню. Відтак, недодержання вимог закону щодо незмінюваності прокурора у кримінальному провадженні ставить під сумнів його результати, автоматично тягне за собою порушення засад кримінального провадження, а також може бути підставою для оскарження процесуального рішення (в тому числі і судового).
Враховуючи, що постанова начальника Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 «Про зміну групи прокурорів» від 16.03.2021 року (якщо така справді мала місце) не була відкрита стороні захисту в порядку виконання вимог ст. 290 КПК України, не будучи поінформованою про її існування до початку підготовчого судового засідання, захист був позбавлений права подати суду скаргу на постанову, можливість подання якої передбачена лише на стадії підготовчого судового засідання (ст. 303 КПК України), тому захисник вважає, що на сьогодні єдиним достатнім врівноважувальним фактором для компенсації невигідного становища сторони захисту є подання заяви про відвід прокурору. Захисник вважає, що на даний час, з урахуванням існуючої законної постанови про визначення групи прокурорів у складі ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 (про що зазначено і у вступній частині обвинувального акту, і у реєстрі матеріалів досудового розслідування, і у витягах з ЄРДР), начальник Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 є неналежним прокурором у даному кримінальному проваджені, оскільки на підтвердження власних повноважень надав постанову, яка суперечить іншим матеріалам провадження, і цей процесуальний документ викликає сумнів у його достовірності, оскільки не внесений у ЄРДР, як того вимагає закон.
Прокурор ОСОБА_3 , як представник сторони обвинувачення, у процесі судового розгляду, свідомо пішов на зазначені процесуальні порушення, які є не що інше як зловживання прокурором «правом на обвинувачення». Така поведінка прокурора ОСОБА_3 має негативну оцінку та розцінюються стороною захисту як прояв його упередженості. Порушення прокурором прямих імперативних приписів кримінального процесуального закону не тільки наносить непоправну шкоду правосуддю як державному інституту вцілому, але породжує зневіру обвинуваченої у справедливість судового розгляду висунутого щодо неї обвинувачення.
Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. При цьому така інституція як «Суд» в розумінні практики ЄСПЛ відноситься не тільки саме до суду, а і до інших державних органів, в тому числі і до прокуратури.
Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя.
Захисник вважає, що оскільки у захисту виникла недовіра до прокурора, яка виражається в побоюваннях у його особистій зацікавленості та упередженості у кримінальному провадженні, то без забезпечення достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності, неможливо досягти справедливого кримінального провадження.
Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень, як на досудовому розслідуванні, так і в судовому провадженні (ст. 36 КПК України) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК України).
Захисник вважає, що начальник Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , свідомо маніпулюючи нормами КПК України, які вимагають для підтвердження статусу прокурора, як уповноваженої особи на представництво у визначеному кримінальному провадженні, надав суду постанову начальника Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 16.03.2021 «Про зміну групи прокурорів», яка, на перший погляд, не викликала ні у суду, ні у сторін жодного сумніву у достовірності цього процесуального документу. Але викладені вище суперечливі обставини (аналіз хронології юридичних фактів) свідчить про протилежне, що ставить під сумнів безсторонність та об`єктивність прокурора ОСОБА_3 у цьому кримінальному проваджені як публічного обвинувача.
Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством України не передбачено іншого механізму недопуску учасника судового провадження до участі в ньому у зв`язку з відсутністю у такої особи для цього правових підстав, зокрема, на здійснення прокурором процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні, окрім, як через його відвід, тому захисник заявила відвід прокурору ОСОБА_3 .
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 свою заяву підтримала, вважає зазначені нею дії прокурора ОСОБА_3 такими, що викликають у сторони захисту обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора, тому просить заяву про відвід прокурора задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора підтримали в повному обсязі, просили заяву про відвід прокурора задовольнити.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вважають заяву про відвід прокурора безпідставною.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо підстав його відводу, оскільки вважає заяву захисника необґрунтованою та безпідставною, просив у задоволенні заяви відмовити. Він суду пояснив, що відповідно до наказів керівника обласної прокуратури від 12 та 15 березня 2021 року він переведений на посаду прокурора Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та на нього покладено виконання обов`язків начальника цього відділу (копії наказу надано суду). У вказаній захисником декларації ним вказано займану посаду на час звітного періоду, тобто кінець 2020 року. Прокурор стверджував, що він не має ні особистої, ні жодної іншої зацікавленості у даному кримінальному провадженні, тому підстави для його відводу відсутні. Вказані захистом обставини щодо постанов про призначення (зміну) групи прокурорів вважає помилками. Також стверджує, що помилково надав суду на підтвердження свої повноважень постанову від 16.03.2021, а не від 24.03.2021.
Заслухавши пояснення прокурора, думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява захисника про відвід прокурора є обґрунтованою.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Частиною 6 вказаної статті регламентовано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Згідно з ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні і підлягає відводу, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Таким чином законодавцем не встановлено вичерпний перелік підстав для відводу прокурора та надано можливість суду у кожному окремому випадку вирішувати питання про об`єктивність і неупередженість прокурора.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість участі прокурора в цьому кримінальному провадженні.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до наказів керівника обласної прокуратури від 12 та 15 березня 2021 року ОСОБА_3 переведений на посаду прокурора Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та на нього покладено виконання обов`язків начальника цього відділу, що підтверджується відповідними наказами. Тому посилання захисника на те, що ОСОБА_3 станом на 16.03.2021 не був призначений на вказані посади, є безпідставними.
Поряд з цим інші зазначені захисником у заяві про відвід прокурора обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду заяви судом.
В підготовчому судовому засіданні 26.10.2021 прокурор ОСОБА_3 на підтвердження своїх повноважень надав суду постанову начальника Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 «Про зміну групи прокурорів» від 16 березня 2021 року, згідно з якою у зазначеному кримінальному провадженні визначені прокурори: ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , старший групи прокурорів.
Не надано вказану постанову від 24.03.2021, як і постанову про зміну групи прокурорів від 16.03.2021, і стороні захисту під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.
Натомість захисник ОСОБА_5 стверджує, що під час ознайомлення її та обвинуваченої ОСОБА_4 з матеріалами досудового розслідування на аркуші 10 тому 5 зшитих і пронумерованих матеріалів досудового розслідування містилася постанова першого заступника Ковельського окружного прокурора ОСОБА_12 про призначення групи прокурорів від 21.01.2021, про яку вказано п. 5 розділу II «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» реєстру матеріалів досудового розслідування. Згідно з указаною постановою процесуальним прокурором у кримінальному провадженні був призначений прокурор Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_25 . На підтвердження своїх пояснень захисник надала суду виготовлену під час ознайомлення світлокопію вказаної постанови із зазначенням на ній номера аркуша 10.
У той же час наданий в судовому засіданні 23.06.2022 на вимогу суду для огляду оригінал постанови від 21.01.2021 містився у прошитих і пронумерованих матеріалах досудового розслідування на місці аркуша 15 (між аркушами 14 і 16) у томі 4, без зазначення номера на самому аркуші. Однак оглядом постанови встановлено, що це аналогічна наданій захисником постанові від 21.01.2021 за змістом постанова, але датована вона 26.01.2021, а не 21.01.2021.
Відомості про постанову про зміну групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні від 26.01.2021 у розділі II «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» відсутні.
Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що всі ці встановлені судом розбіжності є помилками.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладено, окрім іншого, функцію нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство. Крім того, норма ч. 3 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» зобов`язує прокурора неухильно додержуватися присяги, а згідно з п. 3 ч. 4 ст. 19 цього Закону прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З усталеної практики Європейського суду з прав людини у своїх вбачається, що довіра до державних інститутів і до правосуддя ґрунтується на суворому додержанні процесуальних норм. При цьому суд не може встановлювати обставини, які свідчать про упередженість прокурорів, та оцінювати ці обставини за своїм внутрішнім переконанням. Суд зобов`язаний надати оцінку сумніву заявника, та, відповідно, встановити факт існування такого сумніву, а також його обґрунтованість. Сам факт наявності обставин, що об`єктивно обґрунтовують сумнів, поєднаний із висловленням у відповідній процесуальній формі сумнівом особи, і заява про це є підставою для відведення прокурора у конкретному кримінальному провадженні.
Вирішальним під час розгляду заяви захисника про відвід прокурора є наявність обґрунтованого сумніву у його неупередженості, який у даному випадку, на думку суду, очевидно існує, і доводи заяви про відвід ґрунтуються не на припущеннях, а на конкретних обставинах, підтверджених документами, а їх оцінка як доказів в сукупності є підставою для констатації упередженості сторони обвинувачення в розумінні ч. 2 ст. 9 КПК України.
Перевіривши доводи захисника ОСОБА_5 щодо відводу прокурора ОСОБА_3 суд достовірно встановив існування обставин, що, на думку суду, є підставою для обґрунтованого сумніву захисника в неупередженості прокурора ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, а отже існування правових підстав, визначених ст. 77 КПК України, які виключають участь вказаного прокурора у вказаному кримінальному провадженні. Тому заяву захисника про відвід прокурора слід задовольнити.
Суддя /підпис/ ОСОБА_1 Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1