Провадження №1-кс/127/7845/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 під час відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2021, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України, в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)», розташованій за адресою: вул. Привокзальна, 26, м. Вінниця, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, у травні 2022 року заздалегідь домовився з невстановленими особами про отримання SIM-карт абонентських номерів телефонного зв`язку, які в подальшому були йому передані та використовувались для шахрайських дій.

У травні 2022 року ОСОБА_5 залучив ОСОБА_6 та невстановлену слідством особу для незаконного заволодіння чужими грошовими коштами.

Так, діючи згідно розробленого плану, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа шляхом повторюваних послідовних спроб методом простого підбору із використанням різних комбінацій абонентських номерів, почергово, із відповідним розподілом ролей, телефонували абонентам мобільного (рухомого) зв`язку, представляючись працівниками головних управлінь банків (у т. ч. служб підтримки, банківської безпеки тощо), після чого, використовуючи ефект несподіваності, скориставшись схвильованим та розгубленим станом потерпілих, під різними приводами залежно від виниклих в ході розмови ситуації, вказувати конкретний алгоритм дій для зняття грошових коштів з картки потерпілих та переказу через термінал самообслуговування на картку ОСОБА_6 , які в подальшому вона особисто або за допомогою інших осіб переводила у готівку за допомогою банківських та небанківських платіжних інструментів.

Для досягнення свого задуму засуджені, діючи всупереч положенням п. 4 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, згідно якого засудженим забороняється придбавати, зберігати і використовувати радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо) здобули мобільні телефони та SIM-картки різних операторів мобільного зв`язку, з використанням яких за допомогою всесвітньої мережі Інтернет та програм для миттєвого обміну повідомленнями («Viber», «Telegram», «WhatsApp» «Getcontact» тощо) здійснювали відбір профілів абонентів, отримуючи таким чином доступ до особистих даних особи в частині її прізвище, ім`я або по батькові.

Діючи таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, умисно, з корисливих мотивів, близько 17 години 05 години 17.05.2022, використовуючи абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 , здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 представився ОСОБА_7 працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк», ввівши її таким чином в оману, та повідомив їй неправдиву інформацію про те, що начебто є небезпека зняття сторонніми особами грошових коштів з належної їй банківської платіжної картки, яка емітована в АТ «КБ «ПриватБанк».

Далі ОСОБА_5 повідомив, що для збереження коштів, необхідно їх перерахувати на обновлений рахунок та змінити систему захисту, тому необхідно пройти до найближчого банкомату самообслуговування, де діючи за його інструкцією, перерахувати кошти на оновлений безпечний рахунок.

Після цього ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що відносно неї можуть вчинятись шахрайські дії, повідомив ОСОБА_5 про те, що зателефонує на гарячу лінію АТ «КБ «ПриватБанк».

Відразу після цього невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка знаходилася поряд з ОСОБА_5 , зателефонувала ОСОБА_7 , використовуючи абонентський номер НОМЕР_3 , та представилася менеджером гарячої лінії АТ «КБ «ПриватБанк». Під час розмови невстановлена досудовим розслідуванням особа підтвердила ОСОБА_7 , що вона дійсно спілкувалася з представником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк» з приводу можливого несанкціонованого зняття коштів з карткового рахунку та підтвердив інформацію, повідомлену їй ОСОБА_5 .

Продовжуючи виконання спільного злочинного плану, близько 17 години 45 хвилин 17.05.2022, використовуючи абонентський номер НОМЕР_4 , ОСОБА_5 повторно зателефонував на мобільний номер ОСОБА_7 та представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк», переконавши потерпілу в необхідності прослідувати до найближчого банкомату.

Під час розмови із потерпілою ОСОБА_7 . ОСОБА_5 , переконавшись, що вона перебуває біля банкомату, розташованому у будівлі по проспекту Центральному, 4/5, у м. Миколаєві, шляхом обману, під приводом скасування несанкціонованого платежу повідомив їй порядок дій, виконуючи які ОСОБА_7 , не усвідомлюючи дійсне значення своїх дій, спочатку отримала у банкоматі готівкові грошові кошти, а потім за допомогою платіжного терміналу самообслуговування здійснила переказ грошових коштів у сумі 512 000 гривень на банківську картку № НОМЕР_5 , відкриту на ім`я ОСОБА_6 .

Перерахованими ОСОБА_7 грошовими коштами ОСОБА_6 розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, незаконними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленої досудовим розслідуванням особи ОСОБА_7 заподіяно майнову шкоду у розмірі 512 000 гривень.

За результатами розслідування 29.08.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджені та жительці АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, шахрайстві - заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.
30.09.2022 потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_6 є власником частки, яка становить , квартири АДРЕСА_2 .

Слідчий зазначив, що з урахуванням того, що арешт на майно допускається з метою подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, тому орган досудового розслідування вважає, що на майно ОСОБА_6 необхідно накласти арешт із забороною розпоряджатися нею будь яким чином.

Ініціатор клопотання просив розглянути клопотання про арешт майна без повідомлення ОСОБА_6 її адвоката, представника чи законного представника, іншого власника майна, так як це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, а також можливого подальшого повного та об`єктивного виконання вироку суду та недопущення настання негативних наслідків.

В судове засідання слідчий не з"явився, натомість надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримав, та просив його задоволити.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що ВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження №№ 0000266 від «27» травня 2022 року, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

За результатами розслідування 29.08.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджені та жительці АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, шахрайстві - заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.
30.09.2022 потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_6 є власником частки, яка становить , квартири АДРЕСА_2 .

З наданих документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати вбачається, що майно, а саме , квартири АДРЕСА_2 , перебувають у власності ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за ст. 190 ч.3 КК України, , розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, заявленого цивільного позову ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди та ймовірність загрози подальшого відчуження вказаного нерухомого майна, тому слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для накладення арешту на майно яке перебуває у власності ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 100, 107, 131, 132, 170,171, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на частку в розмірі , квартири АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер 01) із забороною розпоряджатися нею будь яким чином.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: