Справа № 741/470/19
Провадження № 1-кп/740/6/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
захисника свідка ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0000159 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козелець Чернігівської області, громадянина України, одруженого, раніше несудимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Статтею 4 Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10 грудня 2015 року визначено, що державна служба здійснюється з дотриманням принципів верховенства права та законності.
Статтею 8 вказаного Закону встановлено, що державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції тощо.
Положенням статті 22 Закону України "Про запобігання корупції» № 1700-VІІ від 14 жовтня 2014 року державним службовцям забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 03.04.2017 року № 320-к ОСОБА_6 призначено на посаду начальника Відділу Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з 04.04.2017 року.
Згідно Положення про Відділ у Носівському районі Головного управління Дергеокадастру у Чернігівській області затвердженого 04.01.2017 начальником Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, начальник Відділу, зокрема здійснює керівництво Відділом, підписує документи з питань діяльності Відділу (погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою); здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
У відповідності до ст. 6 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_6 являється керівником територіального державного органу - Відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, займає посаду категорії «Б», виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно- господарські функції, функції представника влади і таким чином згідно ч. 3 ст. 18 КК України, п. 1 примітки до ст. 364 КК України та п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
У невстановлений досудовим розслідуванням день та час в кінці травня 2018 року, в службовому кабінеті Відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, розташованому за адресою: м. Носівка, вул. Центральна, 4, Чернігівської області, ОСОБА_11 , маючи на меті отримати у власність земельні ділянки площею 10 га, які розташовані на території Носівського району для ведення особистого селянського господарства, а саме вирощування на них горіхів, звернувся до начальника Відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області ОСОБА_6 . В ході розмови, яка відбулася між вищезазначеними особами, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_11 про те, що на території, яку обслуговує його Відділ наявні земельні ділянки загальною площею 3,9 га розташовані поблизу с. Держанівка Носівського району які необхідні останньому, але їх можна отримати у власність учасникам Антитерористичної операції (далі АТО). Після даної розмови ОСОБА_11 звернувся до своїх знайомих учасників АТО ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які допомогли йому у вирішенні даного питання. Вищезазначені учасники АТО написали заяви на отримання двох земельних ділянок та передали їх ОСОБА_11
12.06.2018 року в денний час, перебуваючи в службовому кабінеті Відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, розташованому за адресою: м. Носівка, вул. Центральна, 4, Чернігівської області, ОСОБА_6 з метою особистого незаконного збагачення всупереч вимогам ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», протиправно використовуючи своє службове становище, під час зустрічі з ОСОБА_11 , який діяв в інтересах учасників АТО ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , висунув вимогу останньому надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 1000 доларів США за сприяння у відведенні у власність, в тому числі погодження документації із землеустрою щодо надання у власність двох земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства учасникам АТО загальною площею 4 га на території Носівського району Чернігівської області поблизу с. Держанівка, для подальшої здачі в оренду ОСОБА_11 вказаних земельних ділянок. На дану вимогу ОСОБА_11 погодився.
Під час наступної зустрічі, яка відбулась 30.07.2018 в денний час, в службовому кабінеті Відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, розташованому за адресою: м. Носівка, вул. Центральна, 4, Чернігівської області, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_6 про те, що йому необхідно отримати аналогічні дозволи на розробку технічної документації ще на 2 земельні ділянки по 2 га для своїх знайомих учасників АТО ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , на що останній погодився та висунув вимогу ОСОБА_11 надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 2000 доларів США за сприяння у відведенні у власність, в тому числі погодження документації із землеустрою щодо надання у власність чотирьох земельних ділянок загальною площею 8 га на території Носівського району Чернігівської області. На дану вимогу ОСОБА_11 погодився.
При цьому ОСОБА_6 , будучи службовою особою - начальником Відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, доводячи до кінця умисел на особисте незаконне збагачення, з використанням наданого йому службового становища, вчинив всі необхідні дії, щодо сприяння у відведенні у власність, в тому числі погодження документації із землеустрою щодо 4 земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:002:2254, :02:002:2255, :02:002:2257, :02:002:2258, розташованих на території Держанівської сілької ради Носівського району Чернігівської області, учасникам АТО: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , для ведення особистого селянського господарства.
Усвідомлюючи неправомірність своїх дій, використовуючи методи конспірації, ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу на отримання неправомірної вигоди, ввів в оману свого знайомого ОСОБА_9 , та попрохав останнього зв`язатися та домовитися про зустріч з ОСОБА_11 і отримати для нього грошові кошти у сумі 2000 доларів США, які він винен ОСОБА_6 за оформлення документації на 8 га землі, яка знаходиться на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, при цьому останній не доводив до відома ОСОБА_9 свої злочинні наміри на отримання неправомірної вигоди. Вищевказаними діями ОСОБА_6 створив усі необхідні умови для успішної реалізації свого злочинного умислу.
05.11.2018 року близько 16 години 50 хвилин ОСОБА_11 , перебуваючи на автомобільній стоянці поряд з ТРЦ «Голівуд», розташованій у м. Чернігові, по вул. 77-ї Гвардійської дивізії, 1 -в, діючи за раніше висунутою вимогою ОСОБА_6 , передав ОСОБА_9 , який не був обізнаний у злочинних намірах на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 2000 доларів США які останній повинен передати ОСОБА_6 за погодження документації із землеустрою щодо надання у власність чотирьох земельних ділянок загальною площею 8 га на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області.
Вказані вище грошові кошти 05.11.2018 були вилучені працівниками поліції під час проведення невідкладного обшуку автомобіля марки SKODA FABIA 1.4 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_9 , в результаті чого ОСОБА_6 не отримав неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав, пояснивши, що 23.05.2018 року він вперше побачив ОСОБА_11 у кабінеті відділу Держгеокадастру у Носівському районі. Останній просив земельну ділянку на території району, площею 4 га для вирощування горіхів, необхідних для покращення раціону військових АТО. ОСОБА_6 повідомив, що законодавством передбачена можливість виділення одній особі земельної ділянки площею до 2 га, крім того на даний час земельні ділянки на території району виділяються тільки учасникам АТО, які не використали своє право на особисте селянське господарство. ОСОБА_11 сказав, що він саме для них це і робить. Бажаючи допомогти учасникам АТО, обвинувачений постійно допомагав ОСОБА_11 у збиранні та оформленні документів з процедурних питань: надавав зразки заяв, телефонував в Головне управління Держгеокадастру, щоб у ОСОБА_11 прийняли документи, повідомляв про надання дозволів на розробку проектів із землеустрою та просив віддати їх ОСОБА_16 , підписав межі земельних ділянок, віддав, щоб розробник подав на погодження за принципом екстериторіальності. Потім на прохання ОСОБА_11 допоміг так само оформити ще 2 земельні ділянки по 2 га іншим атовцям.
ОСОБА_11 неодноразово приїжджав до нього і запитував, коли віддавати гроші за допомогу в оформленні земельних ділянок, на що він весь час заперечував та повідомляв, що йому нічого не треба. Однак ОСОБА_16 наполягав, повідомляючи що йому довірили розрахуватися за вирішення питань по земельних ділянках.
01.11.2018 року він зі своїм товаришем ОСОБА_9 святкували заручини ОСОБА_6 і в процесі розмови, він повідомив про ОСОБА_17 , який весь час наполегливо пропонує гроші в сумі 2000 доларів США. ОСОБА_9 сказав, що якщо ці гроші не потрібні ні ОСОБА_16 , ні ОСОБА_18 , то він згоден їх взяти в якості авансу, оскільки в подальшому ОСОБА_11 , можливо, захоче ще отримати земельні ділянки і ОСОБА_9 зробить по них проекти. На таку пропозицію він повідомив ОСОБА_9 , що не заперечує щоб останній взяв собі четверту частину від суми, а решту, щоб віддав на благодійність. При цьому він дав ОСОБА_9 номер телефону ОСОБА_16 , щоб вони контактували.
Увечері 05.11.2018 року йому зателефонував ОСОБА_9 і сказав, що переговорив з ОСОБА_11 і той згоден віддати гроші, але просить, щоб ОСОБА_18 підтвердив по телефону, що ОСОБА_9 є тією особою, якій можна віддати гроші, оскільки вони раніше не зустрічались. ОСОБА_6 по телефону підтвердив, що гроші можна віддати особі з якою він зустрівся.
Оскільки вже був кінець робочого часу, він вийшов з кабінету, але на порозі зустрів працівників поліції, які попросили його повернутись в кабінет і через 30 хв. прийшов слідчий.
Вважає, що справа сфальсифікована і має місце провокація хабара з боку ОСОБА_11 , який співпрацював з правоохоронними органами.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що на початку листопада 2018 року вони сиділи у обвинуваченого вдома та святкували якесь свято. За бесідою ОСОБА_18 сказав йому, що потрібно забрати якісь гроші у Чернігові. Так, як ОСОБА_9 проживав у Чернігові він відповів, що зможе забрати вказані гроші та привезти їх у Носівку, оскільки він там часто буває. ОСОБА_6 дав йому телефон чоловіка, у якого потрібно було забрати гроші. Наступного дня обвинувачений зателефонував йому та нагадав про необхідність зустрітися з особою телефон, якої він дав напередодні, та забрати гроші. ОСОБА_9 зателефонував по вказаному номеру чоловіку на ім`я ОСОБА_19 , повідомив, що знаходиться за кордоном, а коли той приїде в Україну, то сам набере ОСОБА_9 і вони зустрінуться. Пізніше вони в повідомленнях домовилися про зустріч біля торгівельного центру «Голівуд» у м. Чернігів. Він туди під`їхав подзвонив ОСОБА_19 та останній повідомив йому що чекає на парковці в чорному джипі. ОСОБА_9 сів у автомобіль ОСОБА_19 , і останній запитав чи він від ОСОБА_6 , а потім попросив набрати номер телефону ОСОБА_18 , щоб переконатися, що він від нього. Після короткої розмови з ОСОБА_6 чоловік на ім`я ОСОБА_19 віддав йому 2 тисячі доларів, які він поклав у кишеню та пішов до свого автомобіля. Коли він вже знаходився в авто у вікно постукали працівники поліції та попросили показати, що у нього в карманах, після чого ОСОБА_9 виклав гроші.
З розмов з ОСОБА_6 він зрозумів, що дані гроші у сумі 2000 тисячі доларів були за якусь землю.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що навесні 2018 року він мав намір займатися вирощуванням горіхів, для посадки яких йому потрібна була земля. Таким місцем він вибрав Носівський район, тому декілька разів приїжджав у м. Носівку та запитував у людей до кого можна звернутися за допомогою у отриманні земельної ділянки. Звернувшись до Держгеокадастру, він познайомився з ОСОБА_20 , якому повідомив, що має намір отримати для вирощування горіхів 10 га землі. ОСОБА_6 роз`яснив, що оформити землю можна лише на осіб які є учасниками АТО в розмірі по 2 га на одну особу, на що ОСОБА_11 погодився та привіз документи своїх знайомих учасників АТО. Після цього знайомими були написані заяви, які в подальшому ОСОБА_16 відвіз у Чернігів людині з якою зконтактував його ОСОБА_21 . Він часто приїздив в м. Носівку та багато разів зустрічався з ОСОБА_18 , та мав телефонні спілкування так як останній давав йому поради та рекомендації по правильному оформленню документів. Земельні ділянки оформлялися на чотирьох осіб, які мали статус учасників бойових дій - ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ще одного, прізвища не пам`ятає. З даними особами він не дуже знайомий, так як знайшов їх через спільних друзів. При зустрічі пояснив ситуацію, що на них можна оформити земельні ділянки, які в подальшому він орендуватиме, на що вони погодились, та написали заяви на отримання землі. В близьких дружніх відносинах він з ними не знаходиться.
В процесі збирання та оформлення документів ОСОБА_21 повідомив, що за кожну земельну ділянку, він повинен передати по 500 доларів США. Спочатку були дві заяви на дві ділянки, і він мав віддати 1000 доларів. ОСОБА_16 зрозумів, що з нього вимагають гроші, та звернувся до поліції УЗЕ у м. Чернігові.
В подальшому, коли всі документи на землю були готові, на його номер зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_25 , представився що він від ОСОБА_6 і повідомив що у нього нібито є не закрите питання з приводу землі, і що він повинен передати гроші у розмірі 2000 доларів за вирішення даного питання.
Після цього він зустрівся з ОСОБА_25 у м. Чернігіві на парковці ТЦ «Голівуд». В ході зустрічі, яка відбувалася у його автомобілі, він просив ОСОБА_25 зателефонувати ОСОБА_18 для підтвердження передачі грошей останньому через дану особу. У телефонній розмові ОСОБА_6 підтвердив необхідність передачі грошей через ОСОБА_25 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надав показання про те, що у квітні 2018 року він з друзями відпочивав у кафе і у них відбувалася розмова про наявність права на отримання земельних ділянок. Цю розмову почув хлопець, який був поруч і запропонував допомогу з даного питання у оформленні землі тільки з однією умовою, що у подальшому цю землю вони здадуть йому в оренду, вони обговоривши це питання погодилися. Разом з цим хлопцем, як зараз відомо це ОСОБА_11 , обмінялися телефонами та в подальшому у червні зустрілися і останній надав папери для заповнення на отримання земельних ділянок. Він попросив знайти ще декількох осіб, які мали статус учасників АТО, тому він порадив свого знайомого ОСОБА_26 , який теж погодився оформити землю. ОСОБА_19 надав їм бланки документів, які вони заповнювали власноручно та передали йому.
У них з ОСОБА_19 був договір про те, що він робить документи на землю за свої кошти, але потім вони здають цю землю йому в оренду. Оформленням документів повністю займався ОСОБА_27 , грошей вони не платили. З ОСОБА_18 особисто не знайомий. Через 4-5 місяців їм привезли готові документи, після того вони з ОСОБА_28 не бачилися.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї причетності до скоєння правопорушення та винуватості у пред`явленому обвинуваченні, на думку суду його винуватість у закінченому замаху на одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, шляхом вимагання, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданого їй службового становища, повністю доведена сукупністю досліджених у кримінальному провадженні доказів.

Відповідно до наказу № 320-к від 03.04.2017 року в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_6 з 04 квітня 2017 року призначено на посаду начальника Відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та присвоєно шостий ранг державного службовця категорії «Б» посад державної служби ( а.с. 130 т. 1). В обвинувальному акті номер наказу, яким призначено ОСОБА_6 на посаду начальника відділу, зазначено як № 320-10, в той час як вірним є 320-к. Дана розбіжність є технічною опискою, яка, на думку суду, на суть обвинувачення та встановлення фактичних даних не впливає.
Згідно Положення про Відділ у Носівському районі Головного управління Дергеокадастру у Чернігівській області затвердженого 04.01.2017 року начальником Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, начальник Відділу, зокрема здійснює керівництво Відділом, підписує документи з питань діяльності Відділу (погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою); здійснює інші повноваження відповідно до законодавства (а.с. 137-142 т. 1).

Таким чином, ОСОБА_6 є службовою особою, яка займає відповідальне становище, і є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Матеріалами, які містяться у другому томі кримінального провадження, підтверджується, що на підставі заяв ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , останнім було виділено у власність земельні ділянки на території Носівського району, Держанівської сільської ради площею по 2 га кожному, для ведення особистого селянського господарства та проведено державну реєстрацію виділених земельних ділянок 11.10.2018 року.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) вбачається, що 14.06.2018 року о 08 год. 15 хв. старший оперуповноважений відділу УЗЕ в Чернігівській обл. ДЗЕ НП України ОСОБА_29 прийняв усну заяву від ОСОБА_11 про те, що начальник відділу Держгеокадастру Носівського району Чернігівської обл. ОСОБА_6 вимагає неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США за сприяння у виділенні 2 земельних ділянок, розміром 2 га кожна, на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 61-63 т.1)
На підставі рапорту ст. оперуповноваженого УЗЕ в Чернігівській області від 14.06.2018 року вказані матеріали було направлено до Ніжинської місцевої прокуратури для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України (а.с. 60 т. 1)
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджується внесення 15.06.2018 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів відомостей про кримінальне правопорушення за № 0000159, за фактом вимагання неправомірної вигоди начальником відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській обл. ОСОБА_6 (а.с. 52-56 т. 1). Законодавство не містить вимоги розпочинати досудове розслідування саме за заявою особи про злочин, а отже прокурором та органом досудового розслідування не було порушено вимоги ст. 214 КПК України при початку досудового розслідування і жодних проявів провокації хабара, як про те наголошував захисник обвинуваченого, судом при цьому не встановлено. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_11 пояснив, що звернувся до УЗЕ в Чернігівській обл. з вказаною усною заявою, оскільки не був обізнаний з процедурою подачі такої заяви. Твердження захисника ОСОБА_7 про те, що 14.06.2018 року о 08 год. 15 хв. ОСОБА_11 не міг перебувати у відділі УЗЕ, оскільки в час подачі заяви останній, згідно з інформацією про трафік його мобільного телефону, перебував у іншому місці, спростовано поясненням свідка ОСОБА_11 , в судовому засіданні який повідомив, що таку заяву подавав власноручно вранці 14.06.2018 року, при цьому не виключив що телефон того дня залишив в місці де ночував.
В матеріалах кримінального провадження на а.с. 58 т. 1 міститься доручення про проведення досудового розслідування від 01.07.2018 року заступника начальника ВП начальника СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_30 ст. слідчому СВ Носівського ВП ОСОБА_31 .
Щодо посилання захисника обвинуваченого про необхідність визнання недопустимими доказів, у зв`язку тим, що відсутня постанова про призначення групи слідчих у даному кримінальному провадженні, а слідчого призначено дорученням, суд виходить з наступного.

Зміст статей 39, 214 КПК України не дає підстав для висновку про обов`язковість винесення постанови для оформлення рішення про визначення слідчого або групи слідчих, старшого слідчого групи, які здійснюватимуть досудове розслідування. Так, у пункті 1 ч. 2 ст. 39 КПК України, який стосується визначення слідчого, слідчих або старшого слідчої групи керівником органу досудового розслідування, постанова не згадується, у той час як пункт 2 для відсторонення слідчого від розслідування прямо вимагає вмотивованої постанови. Ч. 1 ст. 37 КПК України також не визначає, у якому вигляді має прийматися рішення і про визначення процесуального керівника на досудовому розслідуванні.

Це означає, що керівник органу досудового розслідування може (але не зобов`язаний) винести відповідну постанову у випадку, якщо визнає це за необхідне, зокрема, з метою гарантування прав учасників кримінального провадження у разі зміни меж процесуального примусу або обмеження прав і свобод певних осіб для провадження процесуальних дій задля забезпечення реалізації ними права на оскарження.

Разом із цим, рішення про визначення слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, законодавець у ч. 1 ст. 214 КПК України, пов`язує з рішенням про початок досудового розслідування, фіксація якого відбувається шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Окрім того, у п. 1 розділу 2 Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, що затверджено Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, зазначено, що до ЄРДР вносяться відомості у тому числі про прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який здійснює досудове розслідування. Тобто приписами кримінального процесуального законодавства передбачено електронну форму фіксації рішення про визначення слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, у вигляді внесеного до ЄРДР відповідного запису. Причому «слідчий», який здійснюватиме досудове розслідування, законодавцем розуміється не як конкретна посада в органах досудового розслідування, а як процесуальна функція, яку може виконувати і керівник органу досудового розслідування. Це також підтверджується положенням п. 6 ч. 2 ст. 39 КПК України, у якому встановлюється, що керівник органу досудового розслідування уповноважений здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого. Відтак обов`язкова електронна форма фіксації рішення про визначення слідчого або групи слідчих, старшого слідчого групи, які здійснюватимуть досудове розслідування, є достатньою для забезпечення правової визначеності приписів кримінального процесуального законодавства та гарантування прав і свобод людини у кримінальному провадженні.

Відповідно до Витягів з ЄРДР слідчими, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_32 та ОСОБА_31 .

Оскільки усталена судова практика щодо необхідності призначення групи слідчих у кримінальному провадженні документом у виді постанови сформувалась з 04 жовтня 2021 року (Постанова Об`єднаної палати ККС ВС у справі № 724/86/20), тому суд вважає за необхідне відхилити доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, отриманих у 2018 році, з підстав відсутності в матеріалах кримінального провадження рішення про призначення групи слідчих у формі постанови.

Письмовою згодою (а.с. 66 т. 1), ОСОБА_11 підтвердив дійсність своїх намірів про залучення до конфіденційного співробітництва та негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000159 від 15.06.2018 року, за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також те, що йому роз`яснено при виконанні вказаних дій заборону провокувати осіб на вчинення злочину.

Посилання захисника про недопустимість результатів НСРД через відсутність у заявника доступу до державної таємниці, суд відхиляє, оскільки законодавство України не містить вимог щодо залучення до участі в проведенні НСРД лише осіб, які мають право доступу до державної таємниці.

Ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 20.06.2018 року надано дозвіл на проведення негласної слідчо-розшукової дії аудіо-, відеоконтролю особи відносно ОСОБА_6 терміном на 60 діб (а.с. 95-97 т. 3).

Ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 22.08.2018 року надано дозвіл на продовження терміну проведення негласної слідчо-розшукової дії аудіо-, відеоконтролю особи відносно ОСОБА_6 терміном на 60 діб (а.с. 112-114 т. 3).

Таким чином, аудіо та відео контроль відносно ОСОБА_6 , здійснювався в період та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Протоколом про проведення НСРД аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_6 від 28.08.2018 року, зафіксовано, що останній 03.07.2018 у своєму службовому кабінеті зустрічався з ОСОБА_11 та вів розмову щодо виділення земельних ділянок на території Держанівської сільської ради та необхідний перелік документів для їх оформлення. В подальшому 30.07.2018 ОСОБА_6 знову зустрічався у своєму службовому кабінеті з ОСОБА_11 та відбулася розмова щодо виготовлення технічної документації на виділені земельні ділянки. Під час розмови ОСОБА_11 запитав у ОСОБА_6 «чи сума залишається та ж, по п`ятсот?» на що останній відповів «да, да». Також, ОСОБА_16 запитав у ОСОБА_18 «Коли віддати, після технічки?», на що останній повідомив «ну да» (а.с. 100). Вказана інформація, що зазначена у протоколі міститься на носіях інформації мікро SD 8 Gb від 25.06.2018 інв. №1234т, мікро SD 16 Gb від 30.07.2018 інв. №1301т, мікро SD 16 Gb від 30.07.2018 інв. № 1300т.

У протоколі про проведення НСРД аудіо-, відео контролю ОСОБА_6 від 29.09.2018 року зазначено, що 14.09.2018, 03.10.2018 та 12.10.2018 у своєму службовому кабінеті ОСОБА_6 зустрічався з ОСОБА_11 та між ними велися розмови про погодження та реєстрацію всіх вже наявних документів на земельні ділянки. Під час останньої розмови вони домовилися зустрітися (а.с. 117 т. 3). Вказана інформація міститься на носіях інформації мікро SD 16 Gb від 28.08.2018 інв. №1347т, мікро SD 16 Gb від 03.10.2018 інв. №1421т, мікро SD 16 Gb від 11.10.2018 інв. №1429т, мікро SD 16 Gb від 11.10.2018 інв. №1428т.
Ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 20.06.2018 року надано дозвіл на проведення негласної слідчо-розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентського номеру НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 терміном на 60 днів (а.с. 121-123т. 3). Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 22.08.2018 року надано дозвіл на продовження терміну проведення зазначеної негласної слідчо-розшукової дії на 60 днів (а.с. 130-132 т.3).

У протоколі про проведення негласної слідчо-розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентського номеру НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 від 28.08.2018 року зазначено, що останній вів розмови з ОСОБА_11 та вирішував питання щодо виділення йому земельних ділянок, домовлявся про час та місце зустрічі (а.с. 126 т. 3). Інформація міститься на оптичному носії DVD-R №1212т від 20.06.2018.

Протоколом про проведення негласної слідчо-розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентського номеру НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 , від 29.09.2018 року підтверджується також факт спілкування обвинуваченого з ОСОБА_11 з приводу виділення земельних ділянок та домовленості про зустріч (а.с. 135 т. 3). Інформація міститься на носії DVD-R №1333т від 23.08.2018 року.

Протоколом огляду предмету від 21.11.2018 року, а саме оптичних носіїв інформації до протоколу проведення НСРД зафіксовано, що на оптичному носії DVD-R №1333т від 23.08.2018 містяться аудіо записи розмов за 12.10.2018 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , в яких вони домовляються про зустріч. Крім того, під час розмови ОСОБА_6 направив ОСОБА_11 у 103 кабінет ГУ Держгеокадастру, до ОСОБА_33 та сказав віддати туди документи та те, що вона знає про них. В одному з аудіозаписів зафіксована розмова ОСОБА_6 з абонентом ОСОБА_34 , з приводу того, що їй повинен занести чоловік 4 проекти з Носівки. Остання підтвердила, що до неї дійсно зайшов молодий чоловік (а.с. 136-140 т.3).

Даним підтверджується, що ОСОБА_6 , як службова особа, користуючись впливом, забезпечував надання переваг при вирішенні питань оформлення земельних ділянок ОСОБА_11 .

Ухвалою Чернігівського Апеляційного суду від 19.10.2018 року надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентського номеру НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 (а.с. 144-146 т. 3).

Протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_6 від 08.11.2018 та оглянутим в судовому засіданні DVD-R 4.7 Gb № 1443 від 19.10.2018 року встановлено, що 02.11.2018 о 15 год. 25 хв. відбулася розмова між ОСОБА_6 та чоловіком на ім`я ОСОБА_25 ( ОСОБА_35 абонентський номер НОМЕР_3 ). У вказаній розмові ОСОБА_6 запитує у Бойка «Чи дзвонив він йому. ОСОБА_25 спитав кому йому. ОСОБА_18 повідомив, що тому про кого вчора говорили. Останній відповів, що буде дзвонити». 02.11.2018 о 15 год. 50 хв. відбулася розмова між ОСОБА_6 та ОСОБА_36 , в ході якої останній повідомив, «що розмовляв з тим, про кого говорив ОСОБА_18 . Вони зв`язалися та ОСОБА_25 повідомив, що він телефонує з приводу 8 га. і вони домовилися зустрітися в понеділок. Це все про що вони домовилися. ОСОБА_9 повідомляє ОСОБА_18 про те, що все йде відповідно до домовленості «пучком вроді». Безуглий сказав ОСОБА_25 : «четверта твоя, а то потім як зустрінемося». 05.11.2018 о 16 год. 52 хв. відбулася розмова між ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . У вказаній розмові ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_6 , що «вони зустрілися з ОСОБА_11 і щоб ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_25 є довіреним ОСОБА_6 . ОСОБА_11 запитав у ОСОБА_6 чи віддавати йому(мались на увазі гроші), на що останній відповів, «так» (а.с. 149-150 т. 3).

Тобто, зі змісту даних розмов вбачається, що ОСОБА_6 фактично підтвердив, що ОСОБА_9 є його довіреною особою саме для отримання грошей, про спрямування коштів на благодійність, як про це стверджував обвинувачений в судовому засіданні, в розмовах не йдеться. Під час допиту свідка ОСОБА_9 останній не повідомляв суд про наміри обвинуваченого щодо благодійності. Крім того, дана розмова спростовує позицію сторони захисту про провокацію і те, що обвинувачений не проявляв зацікавленості та не ініціював передачу грошей, однак саме він проявив ініціативу щодо дзвінка своєму знайомому, нагадавши про необхідність організації зустрічі з ОСОБА_11 , саме він напередодні повідомив ОСОБА_9 телефон ОСОБА_11 , а також дав вказівку щодо розміру частки ОСОБА_9 у отриманій сумі грошей.

Посилання сторони захисту на ту обставину, що під час обшуку транспортного засобу, на паркові ТЦ «Голівуд» в м. Чернігові ОСОБА_9 був побитий працівниками поліції, тому оговорював ОСОБА_6 з приводу отримання через нього неправомірної вигоди, не підтверджено матеріалами провадження. Крім того, сам ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив, що не заперечував передачу ОСОБА_9 . ОСОБА_11 грошей, з яких четверту частину він може взяти собі. Версія ОСОБА_6 , озвучена ним в судовому засіданні щодо передачі частини грошей не на користь останнього, а на благочинність, не підтверджується, а спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, і на думку суду є такою, що вигадана з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 05.11.2018 року, ОСОБА_11 був залучений до проведення спеціального слідчого експерименту із використанням заздалегідь ідентифікованих грошових коштів стосовно ОСОБА_9 (а.с. 160-162 т.3). Зазначена постанова прокурора ОСОБА_4 в повному обсязі відповідає вимогам ст.ст. 246, 271 КПК України.

Протоколом огляду та ідентифікації речей (грошових коштів) від 05.11.2018 року, в присутності двох понятих, зафіксовано огляд та ідентифікацію грошових коштів у сумі 2000 доларів США, наданих для підтвердження фактичних обставин у кримінальному провадженні свідком ОСОБА_11 . Зокрема, об`єктом огляду були 18 купюр номінальною вартістю по 100 доларів США кожна, які мають наступні серії та номери: СВ 40843065F, HB59339115F, HI41678319A, KB63637069K, KJ08353445A, KL70741053A, HB35386177H, HB50701270H, DB03866651C, HI47493477A, KB42075564L, HB79055718Q, KG95196404A, AB51730409C, HK30685606D, KF64580684C, DB68364392A, HL38232182E та 4 купюри, номінальною вартістю по 50 доларів США кожна, які мають наступні серії та номери: JL13418607A, MC08722892A, ME06485572A, JB18532150B. Копії вказаних купюр є додатком до протоколу (а.с. 67-74 т.1).

В подальшому вказані грошові кошти заступником начальника відділу УЗЕ в Чернігівській області ОСОБА_37 були поміщені до правої передньої кишені штанів свідка ОСОБА_11 , що зафіксовано протоколом вручення заздалегідь оглянутих та ідентифікованих речей (грошових коштів) від 05.11.2018 року (а.с. 76-77 т.1).

Протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту від 06.11.2018 року зафіксовано, що під час проведення вказаної слідчої дії 05.11.2018 року ОСОБА_11 приїхав на автомобілі марки Mitsubishi та зупинився на стоянці ТРЦ «Голівуд» в м. Чернігів. Через декілька хвилин на стоянку автомобілем марки SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 приїхав ОСОБА_9 . О 16 год. 51 хв. пішов до автомобіля ОСОБА_11 та сів до салону на переднє пасажирське сидіння. ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_6 та передав йому трубку телефону. Під час розмови запитав у ОСОБА_6 чи віддавати гроші та коли отримав згоду перерахував кошти, а саме 2 тисячі доларів США та передав їх в руки ОСОБА_9 . Після чого останній забрав кошти, о 16 год. 53 хв. вийшов з автомобіля ОСОБА_11 та пішов до свого автомобіля, який знаходився на стоянці ТРЦ «Голівуд» (а.с. 163 ч. 3).

Проаналізувавши всю сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, законність джерел їх отримання, суд вважає, що негласні слідчі (розшукові) дії в рамках даного кримінального провадження проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а одержані внаслідок проведення таких негласних слідчих (розшукових) дій документальні докази - вказані вище протоколи та додатки до них, є належними та допустимими доказами.

Одночасно протоколи про проведення негласної слідчо-розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентського номеру НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 та про проведення НСРД аудіо-, відео контролю ОСОБА_6 були помилково датовані 29.09.2018 року замість 29.10.2018 року. Суд розцінює вказану описку, як технічну, яка не впливає на доказове значення вказаних процесуальних документів.

Протоколом обшуку автомобіля «Шкода Фабіа» д.н.з. НОМЕР_1 від 05.11.2018 року (що відбувся на стоянці ТЦ «Голівуд» в м. Чернігів) та відеозаписом, який був відтворений в судовому засіданні, встановлено, що в ході невідкладного обшуку, на пропозицію слідчого, ОСОБА_9 добровільно видав грошові кошти у сумі 2000 доларів США, а саме 18 купюр номінальною вартістю по 100 доларів кожна та 4 купюри номінальною вартістю 50 доларів та належний йому мобільний телефон «Айфон-10» (а.с. 78-84 т.1).

Протоколом огляду предмету від 05.11.2018 року підтверджується факт проведення начальником СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП ОСОБА_38 огляду карти пам`яті (флеш-накопичувача) micro sd Kingston, на якій міститься запис з ходом фіксації проведення відеозапису слідчої дії обшуку автомобіля «Шкода Фабіа» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.85 т. 1)

05.11.2018 року проведено обшук кабінету начальника відділу в Носівському районі ДУ «Держгеокадастру» ОСОБА_6 за адресою: м. Носівка, вул. Центральна, 4, який зафіксовано протоколом обшуку, під час якого виявлено і добровільно видано ОСОБА_6 мобільний телефон «Айфон Епл», з сім карткою оператора «Київстар», номер НОМЕР_4 , флеш накопичувач марки Transend, системний блок марки «Asus», зовнішній, жорсткий диск марки «Silicon power» № , флеш накопичувач «APASER D» (а.с. 93-98).

Протоколом огляду предмету від 05.11.2018 року підтверджується факт огляду слідчим карти пам`яті (флеш-накопичувача) micro sd Kingston, на якій відображено відеозапис обшуку в кабінеті ОСОБА_6 (а.с. 102-103 т.1).

Дозволи на проведення зазначених обшуків було надано ухвалами слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 06.11.2018 року, за клопотанням слідчого, згідно з вимогами ст.ст. 234, 235 КПК України (а.с.86-91, 113-117 т.1).

Постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 05.11.2018 року, карту пам`яті micro sd Kingston з об`ємом пам?яті 16 Гб з номером SDGS/16 GB 97190-E04AOOLF з відео фіксацією проведення 05.11.2018 року обшуку у приміщенні кабінету начальника відділу Держгеокадастру Носівського району ОСОБА_6 , карту пам`яті micro sd Kingston з об`ємом пам?яті 16 Гб з номером SDС10G2/16 GB 31625-005 AOOLF з відео фіксацією проведення 05.11.2018 року обшуку автомобіля марки «Шкода Фабіа» 1.4.ЗНГ, д.р.н. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_39 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, та постановлено зберігати при кримінальному провадженні (а.с. 99-101 т.1).

Постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 05.11.2018 року мобільний телефон Айфон «Епел» модель SE IMEI НОМЕР_5 з сім карткою оператора мобільного зв?язку «Київстар» НОМЕР_4 , флеш-накопичувач марки Transend з гумовою резинкою, системний блок марки «Asus» без номеру, зовнішній жорсткий диск марки «Silicon power» № , флеш-накопичувач марки «Apaser» № D 33466, 2000 доларів США 18 купюр номінальною вартістю по 100 доларів США кожна, які мають наступні серії та номери: СВ 40843065F, HB59339115F, HI41678319A, KB63637069K, KJ08353445A, KL70741053A, HB35386177H, HB50701270H, DB03866651C, HI47493477A, KB42075564L, HB79055718Q, KG95196404A, AB51730409C, HK30685606D, KF64580684C, DB68364392A, HL38232182E та 4 купюри, номінальною вартістю по 50 доларів США кожна, які мають наступні серії та номери: JL13418607A, MC08722892A, ME06485572A, JB18532150B, мобільний телефон, марки «Айфон» ІМЕІ № НОМЕР_6 з сім картою НОМЕР_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні і визначено їх місце зберігання камера схову речових доказів Носівського ВП Ніжинського ВВП ГУНП в Чернігівській області (а.с. 104-107 т.1).

Постановою про передачу грошових коштів у сховище банку від 06.02.2019 року, підтверджується факт передачі на зберігання до сховища банку Чернігівського РУ ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 2000 доларів США, купюрами номінальною вартістю 100 доларів США кожна 18 штук та купюрами номінальною вартістю 50 доларів США кожна 4 штуки, які вилучені під час обшуку у ОСОБА_9 (а.с. 109-110 т. 1).

Постановою від 29.11.2018 року визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження наступні документи: 1) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га у власність ОСОБА_13 на 41 аркуші з додатками: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 018; заява про державну реєстрацію земельної ділянки, поземельна книга на 10 арк.; 2) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 000 га у власність ОСОБА_14 на 43 аркушах з додатками: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 018; заява про державну реєстрацію земельної ділянки, поземельна книга на 10 арк.; 3) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 000 га у власність ОСОБА_15 на 41 арк. з додатками: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 018; заява про державну реєстрацію земельної ділянки, поземельна книга на 10 арк.; 4) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 000 га у власність ОСОБА_13 на 41 арк. з додатками: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 018; заява про державну реєстрацію земельної ділянки, поземельна книга на 10 арк.; 5) заява від ОСОБА_14 на розробку проекту землеустрою від 31.07.2018 року, наказ № 25-6739/14-18-ст від 29.08.2018 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_14 ; 6) заява ОСОБА_15 на розробку проекту землеустрою від 02.08.2018 року; 7) наказ № 25-6848/14-18-ст від 31.08.2018 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою ОСОБА_15 ; 8) заява ОСОБА_13 на розробку проекту землеустрою від 05.06.2018 року, 9) наказ № 25-5148/14-18-ст від 11.07.2018 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_13 ; 10) наказ № 25-5150/14-18-ст від 11.07.2018 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_12 (а.с. 164 -167 т.1).

Протоколом огляду предмету від 25.01.2019 року зафіксовано проведення огляду 9 оптичних дисків для лазерних систем зчитування, які направлені до Носівського ВП після проведення комп?ютерно-технічної експертизи мобільного телефону, належного ОСОБА_9 (який був вилучений в останнього під час обшуку автомобіля «Шкода Фабіа» у м. Чернігові 05.11.2018 року), і являються додатком до висновку експерта № 162. Під час огляду оптичного диску № 1 у папці «Summary» виявлено папку «contacts», де серед інших містяться контакти, підписані як « ОСОБА_40 » тел. НОМЕР_2 , створений 11.09.2017 року та « ОСОБА_41 2018 10 30», тел. НОМЕР_7 , створений 02.11.2018 року (а.с. 220-224 т.1). Вказані номери телефонів були збережені у телефоні ОСОБА_9 і належать ОСОБА_6 та ОСОБА_42 відповідно.

Постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 21.11.2018 року, оптичний ноcій DVD-R 4.7 Gb інв. № 1212т від 20.06.2018, оптичний ноcій DVD-R 4.7 Gb інв. № 1333т від 23.08.2018, оптичний ноcій DVD-R 4.7 Gb інв. № 1443т від 19.10.2018, з аудіо записами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентського номера НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 , носії інформації мікро SD 8 Gb інв. № 1234 т від 25.06.2018, мікро SD 16 Gb інв.. № 1301т від 30.07.2018, мікро SD 16 Gb інв. № 1300т від 30.07.2018, мікро SD 16 Gb інв. № 1347т від 28.08.2018, мікро SD 16 Gb інв.. № 1421т від 03.10.2018, мікро SD 16 Gb інв. № 1429т від 11.10.2018, мікро SD 16 Gb інв. № 1428т від 11.10.2018 з відеозаписами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: аудіо, відео контроль особи громадянина ОСОБА_6 , носії інформації мікро SD 16 Gb інв. № 1427т від 11.10.2018, мікро SD 16 Gb інв. № 1479 т від 05.11.2018 з відеозаписами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: аудіо, відео контроль особи громадянина ОСОБА_9 визнано речовими доказами і приєднано до матеріалів кримінального провадження.(а.с. 164-166 т. 3)

Судом при наданні оцінки позиції сторони захисту щодо процесуального порядку проведення окремих слідчих та процесуальних дій на досудовому розслідуванні враховуються позиції Верховного Суду щодо наявності безумовних підстав для визнання доказів недопустимими, викладені у постанові від 05.08.2020 у справі № 334/5670/18.
Суд зобов`язаний у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення. Стороною захисту достовірність відомостей, отриманих в результаті проведення слідчих (розшукових) дій не оспорюється.
Тому, оцінюючи істотність порушень, на які посилається сторона захисту суд, з огляду на положення статті 87 КПК, не вважає, що існують безумовні підстави для визнання доказів, на які посилається сторона захисту та які досліджені у суді, недопустимими.
Заперечення сторони захисту з приводу допустимості доказів ґрунтуються виключно на власному трактуванні відповідних положень КПК України і не викликають обґрунтованих сумнівів у суду щодо допустимості і достовірності таких доказів. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року за змістом п. 1 ст. 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод, тому суд не вважає за необхідне давати детальну відповідь на решту аргументів з приводу недопустимості доказів.

Щодо посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що обвинувачення є неконкретним і не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в частині того, які саме необхідні дії вчинив ОСОБА_6 щодо сприяння у відведенні земельних ділянок у власність, а також посилання на те, що погодження документації із землеустрою не входило до повноважень обвинуваченого, суд виходить з наступного.
Так, відповідальність за одержання неправомірної вигоди настає лише за умови, що службова особа одержала її за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу. Тобто, службова особа не вправі одержувати будь-якої винагороди у зв`язку зі здійсненням своїх службових повноважень.
Указане законодавче положення передбачає, що кримінальна відповідальність за порушення цієї заборони настає у тому разі, коли особа, яка дає хабар службовій особі, усвідомлює, що дає його саме такій особі й у зв`язку з можливостями її посади, а особа, яка одержує незаконну винагороду (хабар), розуміє (не може не розуміти) значущість займаної нею посади, її статусність та можливості; ураховується також вагомість цієї посади у сприйнятті хабародавцем, мета, яку переслідує останній, та його переконаність у тому, що цієї мети буде досягнуто завдяки можливостям посади, яку обіймає хабароодержувач.
Поняття «з використанням наданої їй влади чи службового становища» з погляду кваліфікації за ст. 368 КК України не обмежується діями (бездіяльністю) в межах службової компетенції і включає в себе використання службовою особою можливостей, обумовлених займаною посадою. На зазначених положеннях наголошували Верховний Суд України в рішенні від 24 листопада 2016 року у справі № 463/4573/13-к (провадження № 5-149кс16) та Верховний Суд у рішенні від 06 березня 2018 року у справі № 712/4212/15-к (провадження № 51-1564км18).
Очевидно, що ОСОБА_11 , усвідомлював вагомість посади обвинуваченого та був переконаний у тому, що оформить земельні ділянки завдяки можливостям ОСОБА_6 , обумовленими займаною ним посадою начальника відділу у Носівському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області. При цьому той факт, що рішення про надання у власність земельних ділянок не відноситься безпосередньо до компетенції очолюваного обвинуваченим відділу, не змінює оцінки його статусу. Так, неодноразові зустрічі та розмови ОСОБА_11 з ОСОБА_6 з приводу отримання земельних ділянок та їх оформлення і свідчать, на переконання суду, про те, що ОСОБА_11 був впевнений у можливості обвинуваченого, в силу його посади, вирішувати питання оформлення прав на землю.
Аналогічний правовий висновок містить Постанова Верховного суду від 21.10.2021 року по справі № 402/555/18.

Посилання сторони захисту на провокацію вчинення злочину відносно ОСОБА_6 спростовується наступним.

Частиною 3 ст. 271 КПК визначено, що під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Заборона провокації злочину належить до загальних гарантій, установлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін.

ЄСПЛ зазначив, що підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються лише пасивним розслідуванням злочинної діяльності, а з метою викриття злочину та отримання доказів впливають на особу, схиляючи її до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Таким чином, у разі наявності, на думку суду, за матеріалами кримінального провадження ознак, притаманних провокації злочину правоохоронними органами, суд має перевірити це у судовому засіданні шляхом безпосереднього дослідження відповідних доказів і лише після цього зробити висновок щодо наявності (відсутності) факту провокації злочину і, як наслідок, щодо допустимості та достатності доказів, наявних у справі для ухвалення відповідного процесуального рішення.

Правоохоронні органи мають право проводити таємні операції під прикриттям, використовувати агентурні методи та здійснювати інші особливі оперативні заходи для розкриття злочинів такої категорії як корупційні злочини. Так, у справі « Ramanauskas v. Lithuania» (§49) ЄСПЛ визнає, що в боротьбі з організованою злочинністю і корупцією поліції все частіше необхідно використовувати таємних агентів, які забезпечені оперативною легендою, інформаторів і негласні методи оперативної роботи.

ЄСПЛ у рішенні у справі «Чохонелідзе проти Грузії» (Tchokhonelidze v. Georgia), заява № 31536/07, 28 червня 2018 року, зазначив, що Суд постійно визнавав використання таємних агентів як методу законного розслідування для боротьби з серйозними злочинами, однак цей метод все ще вимагає, щоб чіткі, відповідні і достатні процесуальні гарантії відмежовували дозволену поведінку поліції від провокування на кримінально караний вчинок, оскільки суспільним інтересом не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання з боку поліції. У зв`язку з цим, розгляд Судом скарг на провокування на кримінально караний вчинок був створений на основі двох тестів: матеріально-правовий тест і процесуальний тест на провокацію вчинення злочину.
Відповідно до матеріально-правового тесту під час розгляду обґрунтованого твердження заявника про провокування на кримінально караний вчинок суду належить з`ясовувати, чи мали органи влади вагомі підстави для початку таємної операції. Зокрема, вони повинні продемонструвати, що вони володіли конкретними, об`єктивними та перевіреними доказами, які свідчать про початкові кроки для вчинення дій, які складають злочин, а також те, що злочинні дії були вже вчинені під час втручання поліції. Цей принцип виключає, зокрема, будь-яку поведінку, яку можливо тлумачити як підбурювання заявника до вчинення злочину, який в іншому випадку б не був скоєний, наприклад, взяття на себе ініціативи зв`язатися з заявником, повторення пропозиції незважаючи на отримання початкової відмови, наполегливе спонукання, обіцянки фінансової вигоди, або апелюючи до почуття співчуття у заявника. Якщо органи влади стверджують, що вони діяли на основі інформації, отриманої від приватної особи, суд повинен виокремити індивідуальну скаргу та інформацію, яка надходить від особи, яка співпрацює з поліцією або інформатора. Існує ризик, що співробітник або інформатор виконує роль agents provocateurs, що ймовірно порушує статтю 6 § 1 Конвенції, якщо вони повинні були взяти участь в операції під наглядом поліції. Тому в кожній окремій справі важливо встановити, чи була кримінальна дія вже вжита на той час, коли джерело розпочало співпрацю з поліцією. Під час оцінювання заяви про провокацію вчинення злочину також важливо проаналізувати, чи приватна особа, яка повідомила органи влади про стверджувану незаконну діяльність, могла мати будь-які приховані мотиви. При цьому, що межа між законною діяльністю таємного агента і провокацією вчинення злочину, скоріше всього буде перейдена, якщо у національному законодавстві не створена чітка і передбачувана процедура для надання дозволу і здійснення таємних операцій - особливо, якщо вони також не знаходилися під належним контролем. У цьому контексті судовий нагляд є найбільш відповідним засобом контролю у справах про таємні операції.

Застосовуючи викладені ЄСПЛ принципи до обставин даної справи, відповідно до матеріально-правового тесту, судом встановлено, що правоохоронні органи мали вагомі підстави для початку таємної операції, оскільки громадянин ОСОБА_11 звернувся з відповідною заявою і мали місце початкові кроки для вчинення дій, які складають злочин, а також те, що злочинні дії були вже вчинені під час втручання поліції. В судовому засіданні не встановлена наявність прихованих мотивів для провокації злочину, а розслідування у даній справі проводилось відповідно до вимог КПК України під судовим контролем, про що свідчить наявність ухвал Чернігівського апеляційного суду та Носівського районного суду.

Посилання захисника на той факт, що ОСОБА_11 постійно спілкувався з працівниками відділу УЗЕ в телефонному режимі і має значну кількість з`єднань з абонентом-працівником поліції, не свідчить про факт їх спілкування саме з приводу даного кримінального провадження, є припущенням сторони захисту, так як жодним доказом в судовому засіданні дана обставина не підтверджена. Пояснення ОСОБА_11 щодо спілкування в силу давнього знайомства, є логічним та нічим не спростовано.

Твердження ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_11 постійно наполягав на передачі коштів, а він заперечував такі дії, спростовуються записами НСРД, де відсутні розмови вказаного змісту із запереченнями обвинуваченого.

Із звукозаписів вбачається, що ОСОБА_11 в одній з розмов (30.07.2018 р.) уточнює чи не змінилась сума "по 500", та час її передачі «після виготовлення технічки», що свідчить про те, що вказана інформація раніше була вже озвучена обвинуваченим і між вказаними особами існувала попередня домовленість щодо даних обставин.

Крім того, ініціатива в організації процесу передачі грошей через ОСОБА_9 , надання останньому контактних номерів ОСОБА_11 , нагадування обвинуваченим про необхідність зателефонувати ОСОБА_11 , визначення частки ОСОБА_9 в даній операції, належить саме обвинуваченому.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підбурювання ОСОБА_6 до вчинення злочину.

З огляду на викладене, суд вважає, що позиція обвинуваченого щодо непричетності до вчинення інкримінованого злочину не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду та обрана ОСОБА_6 з метою уникнення від відповідальності за скоєне.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Аналізуючи в сукупності здобуті та перевірені у судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд вважає, що вина ОСОБА_6 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 КК України, як закінчений замах на одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, шляхом вимагання, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданого їй службового становища.

Вирішуючи питання призначення покарання, суд виходить з положень ст.50 КК України, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Зважаючи на викладене, врахувавши висновок досудової доповіді, складеної уповноваженим органом з питань пробації, яким встановлено середній ризик вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, суд при призначенні покарання обвинуваченому відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, що відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 368 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах державної влади з конфіскацією всього майна належного йому на праві власності, а також на підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_6 6 рангу державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби.
Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Носівського районного суду від 08.11.2018 року було накладено арешт на майно, суд приходить до висновку, що ухвалюючи вирок по справі на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт слід скасувати.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта в розмірі 2860 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах державної влади строком на три роки, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_6 6 рангу державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту його затримання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень витрат на залучення експерта за проведення експертизи.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 08.11.2018 року на: мобільний телефон Айфон «Епел» модель SE IMEI НОМЕР_5 з сім карткою оператора мобільного зв?язку «Київстар» НОМЕР_4 , флеш-накопичувач марки Transend з гумовою резинкою, системний блок марки «Asus» без номеру, зовнішній жорсткий диск марки «Silicon power» № , флеш-накопичувач марки «Apaser» № D 33466, вилучені під час обшуку в службовому кабінеті ОСОБА_6 ; 2000 доларів США - 18 купюр номінальною вартістю по 100 доларів США кожна, які мають наступні серії та номери: СВ 40843065F, HB59339115F, HI41678319A, KB63637069K, KJ08353445A, KL70741053A, HB35386177H, HB50701270H, DB03866651C, HI47493477A, KB42075564L, HB79055718Q, KG95196404A, AB51730409C, HK30685606D, KF64580684C, DB68364392A, HL38232182E та 4 купюри, номінальною вартістю по 50 доларів США кожна, які мають наступні серії та номери: JL13418607A, MC08722892A, ME06485572A, JB18532150B, мобільний телефон, марки «Айфон-10» ІМЕІ № НОМЕР_6 з сім картою НОМЕР_3 , вилучені 05.11.2018 року під час обшуку автомобіля у ОСОБА_9 .

Речові докази по справі:

- мобільний телефон Айфон «Епел» модель SE IMEI НОМЕР_5 з сім карткою оператора мобільного зв?язку «Київстар» НОМЕР_4 , що знаходиться в камері схову речових доказів Носівського ВП Ніжинського ВВП ГУНП в Чернігівській області, належний ОСОБА_6 конфіскувати в дохід держави;

- флеш-накопичувач марки Transend з гумовою резинкою, системний блок марки «Asus» без номеру, зовнішній жорсткий диск марки «Silicon power» № , флеш-накопичувач марки «Apaser» № D 33466, що знаходяться в камері схову речових доказів Носівського ВП Ніжинського ВВП ГУНП в Чернігівській області - повернути ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області;

- 2000 доларів США, купюрами номінальною вартістю по 100 доларів США кожна у кількості 18 штук, які мають наступні серії та номери: СВ 40843065F, HB59339115F, HI41678319A, KB63637069K, KJ08353445A, KL70741053A, HB35386177H, HB50701270H, DB03866651C, HI47493477A, KB42075564L, HB79055718Q, KG95196404A, AB51730409C, HK30685606D, KF64580684C, DB68364392A, HL38232182E та купюрами, номінальною вартістю по 50 доларів США кожна в кількості 4 штуки, що мають такі серії та номери: JL13418607A, MC08722892A, ME06485572A, JB18532150B, і які передані на зберігання до сховища банку Чернігівського РУ ПАТ КБ «Приватбанк» - повернути ОСОБА_11 .

- проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га у власність ОСОБА_13 на 41 аркуші з додатками: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 018; заява про державну реєстрацію земельної ділянки, поземельна книга на 10 арк.; 2) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 000 га у власність ОСОБА_14 на 43 аркушах з додатками: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 018; заява про державну реєстрацію земельної ділянки, поземельна книга на 10 арк.; 3) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 000 га у власність ОСОБА_15 на 41 арк. з додатками: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 018; заява про державну реєстрацію земельної ділянки, поземельна книга на 10 арк.; 4) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 000 га у власність ОСОБА_13 на 41 арк. з додатками: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 018; заява про державну реєстрацію земельної ділянки, поземельна книга на 10 арк.; 5) заява від ОСОБА_14 на розробку проекту землеустрою від 31.07.2018 року, наказ № 25-6739/14-18-ст від 29.08.2018 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_14 ; 6) заява ОСОБА_15 на розробку проекту землеустрою від 02.08.2018 року; 7) наказ № 25-6848/14-18-ст від 31.08.2018 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою ОСОБА_15 ; 8) заява ОСОБА_13 на розробку проекту землеустрою від 05.06.2018 року, 9) наказ № 25-5148/14-18-ст від 11.07.2018 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_13 ; 10) наказ № 25-5150/14-18-ст від 11.07.2018 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_12 залишити в матеріалах кримінального провадження.

- оптичний ноcій DVD-R 4.7 Gb інв. № 1212т від 20.06.2018, оптичний ноcій DVD-R 4.7 Gb інв. № 1333т від 23.08.2018, оптичний ноcій DVD-R 4.7 Gb інв. № 1443т від 19.10.2018, з аудіо записами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентського номера НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 , носії інформації мікро SD 8 Gb інв.. № 1234 т від 25.06.2018, мікро SD 16 Gb інв.. № 1301т від 30.07.2018, мікро SD 16 Gb інв. № 1300т від 30.07.2018, мікро SD 16 Gb інв. № 1347т від 28.08.2018, мікро SD 16 Gb інв.. № 1421т від 03.10.2018, мікро SD 16 Gb інв. № 1429т від 11.10.2018, мікро SD 16 Gb інв. № 1428т від 11.10.2018 з відеозаписами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: аудіо, відео контроль особи громадянина ОСОБА_6 , носії інформації мікро SD 16 Gb інв. № 1427т від 11.10.2018, мікро SD 16 Gb інв. № 1479 т від 05.11.2018 з відеозаписами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: аудіо, відео контроль особи громадянина ОСОБА_9 , карту пам`яті micro sd Kingston з об`ємом пам?яті 16 Гб з номером SDGS/16 GB 97190-E04AOOLF з відео фіксацією проведення 05.11.2018 року обшуку у приміщенні кабінету начальника відділу Держгеокадастру Носівського району ОСОБА_6 , карту пам`яті micro sd Kingston з об`ємом пам?яті 16 Гб з номером SDС10G2/16 GB 31625-005 AOOLF з відео фіксацією проведення 05.11.2018 року обшуку автомобіля марки «Шкода Фабіа» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

- мобільний телефон, марки «Айфон-10» ІМЕІ № НОМЕР_6 з сім картою оператора мобільного зв?язку «Київстар» НОМЕР_3 повернути ОСОБА_9 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1