Справа №443/264/22
Провадження №1-кп/443/48/22
ВИРОК
іменем України

27 квітня 2022 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Жидачівського району, Львівської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 16.08.2021 Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 16.08.2021, який набрав законної сили 16.09.2021, за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив, а знову вчинив умисне кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 в період з 28.10.2021 по 08.12.2021, ігноруючи офіційне письмове попередження його про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді громадських робіт, у порушення вимог ст. 36 Кримінально виконавчого кодексу України, не відпрацював жодної години громадських робіт у КП «Ходорівське УКГ» Ходорівської міської ради, чим грубо порушив умови та порядок відбування покарання, що виразилося у наступному.

ОСОБА_4 з 20.09.2021 перебуває на обліку у Стрийському районному секторі № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, що за адресою: вул. Садова, 4а, м. Жидачів, Стрийського району, Львівської області, у зв`язку із засудженням за ч. 1 ст. 186 КК України вироком від 16.08.2021 до покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

ОСОБА_4 20.09.2021 та 29.09.2021 було скеровано виклики за місцем його проживання про необхідність явки до Стрийського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, у зв`язку з вироком суду, які засуджений ОСОБА_4 умисно проігнорував.

26.10.2021 засуджений ОСОБА_4 прибув до Стрийського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, де йому було роз`яснено умови та порядок відбуття покарання у виді громадських робіт, його попереджено про кримінальну відповідальність в разі ухилення від відбування покарання.

Надалі, 26.10.2021 ОСОБА_4 було вручено направлення на відбування призначеного вироком Жидачівського районного суду від 16.08.2021 покарання у виді 120 годин громадських робіт у КП «Ходорівське УКГ» Ходорівської міської ради, з вимогою приступити до виконання покарання з 27.10.2021. ОСОБА_4 повідомив, що наміру ухилятися від громадських робіт не має, про що письмово вказав у вказаному направленні.

27.10.2021 ОСОБА_4 в КП «Ходорівське УКГ» не прибув, а прибув у вказане комунальне господарство 28.10.2021, де ознайомився з наказом «Про прийняття на громадські роботи» та графіком виходу на роботу.

Однак, починаючи з 28.10.2021 ОСОБА_4 в КП «Ходорівське УКГ» Ходорівської міської ради не прибував та не відбув жодної години громадських робіт.

Тим самим, ОСОБА_4 всупереч вимогам ст.ст. 37, 38 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 5.3 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виконання покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України № 16/8615 від 09.01.2004, ухилявся від відбуття вказаного покарання.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, пояснивши, що дійсно не прибув до виконання покарання у виді громадській робіт, оскільки не мав коштів на проїзд до м.Ходорів. Вказав, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи.
У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не заперечив фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, підстав для самообмови судом не встановлено.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.389 КК України є правильною, оскільки останній ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Оскільки встановлено, що вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 16.08.2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.186 КК України до 120 годин громадських годин, яке станом на день винесення даного вироку повністю не відбуте, враховуючи положення ст.ст.71,72 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід приєднати до призначеного покарання за цим вироком, невідбуте покарання за попереднім вироком у виді п`ятнадцяти днів арешту з розрахунку один день арешту за вісім годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

На підставі ст.ст.71,72 КК України, приєднати ОСОБА_4 до покарання за цим вироком невідбуте покарання у виді п`ятнадцяти днів арешту, призначеного вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 16.08.2021 року з розрахунку один день арешту за вісім годин громадських робіт.

Остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) місяців 15 днів арешту.

Початок строку відбування покарання рахувати засудженому ОСОБА_4 з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючи суддя ОСОБА_1