Справа №1-367/11
№1-в/303/65/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2022 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суду Закарпатської області
в особі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,
в с т а н о в и в:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на будинок АДРЕСА_1 , накладеного постановою старшого слідчого прокуратури м. Мукачево від 25.02.2011 по кримінальній справі №1-367/11.
Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування у кримінальній справі №1-367/11 про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.ст. 191 ч.4, 366 ч.2 КК України постановою старшого слідчого прокуратури м. Мукачево від 25.02.2011 накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 . Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 01.06.2011 ОСОБА_6 засуджено ст.ст. 191 ч.4, 366 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю терміном на 3 роки, на підставі ст..ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном 2 роки. При ухваленні вищезазначеного вироку судом не вирішено питання скасування накладеного арешту на будинок АДРЕСА_1 . Накладений арешт на нерухоме майно є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню. Вказує на те, що при розгляді даного клопотання про скасування арешту на майно згідно норм КПК 1960 року слід застосовувати норми діючого КПК 2012 року.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 підтримав подане ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту на майно, просив таке задовольнити, навівши доводи, зазначені в письмовому клопотанні.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення копотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного на будинок АДРЕСА_1 .
Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши подане клопотання та матеріали кримінальної справи №1-367/11, су приходить до слідуючого висновку.
Вироком Мукачівського міськрайонного суду по кримінальній справі №1-367/11 від 01.06.2011 ОСОБА_6 засуджено ст.ст. 191 ч.4, 366 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю терміном на 3 роки, на підставі ст..ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном 2 роки.
В ході досудового розслідування по кримінальній справі №1-367/11 постановою старшого слідчого прокуратури м. Мукачево від 25.02.2011 накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 .

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст.ст. 3, 5 КПК України в редакції 1960 року). За загальним правилом, якщо інше не передбачено перехідними положеннями, після набуття відповідними змінами чинності підлягають застосуванню нові процесуальні норми, незалежно від того, коли було розпочато провадження у справі.
Таким чином, арешт на майно накладався під час дії КПК України у редакції 1960 року і на даний час ці обмеження залишаються не скасованими.
Заявник посилається на вимоги ст.174 КПК України в редакції 2012 року, однак відповідно до п.9 розділу ХІ Перехідних положень цього Кодексу арешт майна, застосований під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності Кодексом (19 листопада 2012 року), продовжує свою дію до моменту його скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності Кодексом 2012 року, тобто, за правилами КПК України 1960 року і вказана норма узгоджується з вимогами ч.1 ст.5 КПК України.
Зі змісту клопотання вбачається, що арешт на майно у вказаній заявником кримінальній справі накладено в порядку, визначеному КПК України в редакції 1960 року, який втратив чинність на підставі прийняття Кодексу від 13.04.2012 року.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Положення розділу ХI Перехідних положень КПК України 2012 року не містять положення щодо розгляду у суді скарг та перевірки правильності процесуальних рішень (дій) органу дізнання, слідчого, прокурора, у тому числі щодо накладення арешту на майно, що були вчиненні ними та звернуті до виконання у відповідності до положень КПК України в редакції 1960 року.
Згідно з п.9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України в редакції 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Отже, питання скасування арешту майна, накладеного до набрання чинності новим Кодексом, необхідно розглядати за правилами КПК України в редакції 1960 року, а посилання заявника на положення ст.174 КПК України в редакції 2012 року є безпідставними, оскільки жодних доказів про те, що арешт накладався за правилами КПК України 2012 року, заявник не надав.
За правилами КПК України в редакції 1960 року під час досудового розслідування арешт накладається постановою слідчого, а відповідно до ч.6 ст.126 цього ж кодексу накладення арешту на майно під час досудового розслідування, скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. Також відповідно до ст.214 КПК України в редакції 1960 року питання заходів забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна вирішується слідчим при закритті справи.
За правилами КПК України в редакції 1960 року суд має повноваження скасувати арешт майна відповідно до ст.248 КПК України при закритті справи та відповідно до ст.324 КПК України при постановленні вироку.
Таким чином, зміна, скасування чи припинення арешту майна, незважаючи на набуття чинності новим процесуальним законом, відбувається згідно з п.9 розділу XI Перехідних положень КПК України у порядку, що був передбачений нормами КПК України в редакції 1960 року.
З поданого клопотання слідує, що арешт на майно був застосований під час проведення досудового слідства до дня набрання чинності КПК України в редакції 2012 року, а тому такий арешт продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у вищезазначеному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, арешт майна, про скасування якого просить заявник, був застосований під час досудового слідства до набрання чинності КПК України в редакції 2012 року. Враховуючи, що такі процесуальні рішення уповноважених посадових осіб органу досудового розслідування щодо арешту майна, про які зазначено в клопотанні, не можуть бути на даний час предметом розгляду, а скасування арешту, накладеного у такий спосіб, не підпадає під положення ст.174 КПК України, а також те, що Перехідними положеннями чинного КПК України чітко визначено порядок вирішення питань про скасування арешту майна, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 126, 234 КПК України в редакції 1960 року, ст.ст. 5, 7, 174, п.9 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України в редакції 2012 року, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного постановою старшого слідчого прокуратури м. Мукачево від 25.02.2011 по кримінальній справі №1-367/11 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1