ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/489/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

захисник ОСОБА_3 ,

представник потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 ,

встановив:

Захисник ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_5 , в якій наголошував на тому, що головуючий суддя не розглянув одразу його клопотання про відвід, що спочатку було заявлено усно. Також вказав, що головуючий суддя задовольняє подані ним клопотання під час судового розгляду лише частково, заперечуючи водночас, що зібрані стороною обвинувачення докази підтверджують винуватість ОСОБА_6 у висунутому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд, заслухавши думку захисника, який підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити, пояснення представника потерпілого, який заперечив проти задоволення заяви захисника про відвід головуючого судді ОСОБА_5 , перевіривши доводи, поданої заяви про відвід, матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Так, положеннями кримінального закону, зокрема статтями 75 та 76 КПК України, передбачені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а також недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також ст. 9 Конституції України встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради Європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів визначено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Так, під час засідання захисник наголошував на упередженості судді й на тому, що весь судовий розгляд відбувається з обвинувальним ухилом.

Втім, під час засідання захисник не заперечив, що головуючий суддя проводить засідання й досліджує докази у тому порядку й у тому обсязі, що був встановлений ухвалою суду на початку судового розгляду, учасники судового розгляду вільні у поданні суду доказів, ставити питання під час допиту, зокрема потерпілого, питання захисту не знімаються, то у чому конкретно виявляється упередженість головуючого судді відповідь захисник надати не зміг.

Суд під час засідання заслуховував й думку представника потерпілого, який не погодився із захисником, просив залишити заяву про відвід головуючого судді без задоволення.

При цьому пояснив, що обсяг та порядок дослідження доказів у цьому провадженні був встановлений саме такий, на якому наполягав захисник, не погодившись із стороною обвинувачення, цим спростував, що головуючий суддя розглядає провадження з обвинувальним ухилом.

Також вказав, що головуючий суддя задовольнив клопотання сторони захисту, й у тому числі щодо допиту понятого.

Наголосив й на тому, що сторона захисту усіляко затягує судовий розгляд й такі дії є надто очевидними.

Вказав, що усний відвід заявляється головуючому судді кожен раз, коли має відбутись допит обвинуваченого, від якого вони ухиляються тривалий час, кожен раз наголошуючи, що потрібен час для підготовки до допиту або з інших підстав. Іноді засідання розпочинається одразу із відводу головуючому судді при з`ясуванні підстав, сторона захисту наголошує лише на тому, що це їх право так заявити відвід, але головуючим суддею вже надався час для підготовки письмового відводу із мотивуванням до його оголошення, який стороною захисту не подавався.

Підсумовуючи просив залишити заяву про відвід без задоволення.

Поряд з цим заява про відвід судді не містить жодних підстав, визначених вказаними статтями процесуального закону для відводу судді та не надано жодних доказів упередженості, безсторонності або будь-якої особистої заінтересованості судді тощо.

У зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, а тому підстави для відводу судді ОСОБА_5 відсутні й у задоволенні вказаної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1