ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.06.2022 Справа №607/18410/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001836 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Шумбар Шумського району Тернопільської області, громадяники України, з середньою освітою, незаміжньої, працюючої помічником юриста БФ «Віра», жительки АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 09 квітня 2019 року близько 14 год. 00 хв. в обвинуваченої ОСОБА_3 (відносно якої у провадженні суду є інше кримінальне провадження про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України), яка перебувала в приміщенні будинку, що по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона тоді ж і там же, переконавшись, що поблизу нікого немає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно, повторно з полиці шафи, яка розташована у приміщенні спальні вказаного будинку, викрала належні ОСОБА_6 золоті сережки, 585 проби, вагою 1, 03 г, вартістю 1 163,76 грн., після чого місце вчинення даного кримінального правопорушення покинула, чим спричинила наведеній потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, на початку квітня 2019 року у вечірній пору доби в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка перебувала в приміщенні квартири, що в АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона тоді ж і там же, переконавшись, що поблизу нікого немає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно, повторно з полиці серванту, що розташований в приміщенні вітальної кімнати даної квартири, викрала належні ОСОБА_7 золоті вироби, 585 проби, а саме: каблучку у вигляді листочка, вагою 2, 69 г, вартістю 3090,05 грн., каблучку із камінчиком, білого кольору, вагою 2, 99 г, вартістю 1904, 87 грн., каблучку у вигляді сіточки із камінчиками, вагою 4 г, вартістю 2548, 32 грн., вінчальну каблучку, вагою 1, 55 г, вартістю 1780, 52 грн., жіночий браслет, вагою 4 г, вартістю 4635, 39 грн., підвіску у формі ключа, вагою 0, 5 г, вартістю 589, 42 грн., підвіску у вигляді позначення долара, вагою 0, 5 г, вартістю 579, 42 грн., підвіску у формі хрестика, вагою 1 г, вартістю 1158, 85 грн., а також, надалі, того ж вечора і там же, продовжуючи свої злочинні дії об`єднанні одним злочинним умислом, таємно, повторно викрала із кишені пуховика який знаходився у шафі вітальної кімнати грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно 26768, 87 грн., після чого місце вчинення даного кримінального правопорушення покинула, чим спричинила наведеній потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 43045, 71 грн.

В подальшому, 15 червня 2019 року близько 19 год. 30 хв. в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка перебувала в приміщенні будинку, що по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона тоді ж і там же, переконавшись, що поблизу нікого немає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрала зі столу, який розташований у приміщенні спальні вказаного будинку належний ОСОБА_6 ноутбук торгової марки «ASUS А541NS», сірого кольору, вартістю 6 295,76 грн., після чого місце вчинення даного кримінального правопорушення покинула, чим спричинила наведеній потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитана обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, визнала повністю за обставин, що вказані в обвинувальних актах, щиро розкаялась та пояснила, що доповнити з цього приводу нічого не може, оскільки з моменту вчинення нею даних кримінальних правопорушень пройшов тривалий проміжок часу. На даний час про вчинене вона, обвинувачена, щиро шкодує.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальних актах, а також розміром цивільного позову, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини, а також розмір цивільного позову, у апеляційному порядку.

Зважаючи на вказане, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує її дії за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватої, яка раніше несудима, її молодий вік, що позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень, а також часткове добровільне відшкодування шкоди.

Таким чином, з урахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, відсутності обтяжуючих його, загалом позитивних характеристик обвинуваченої, її молодого віку, суд вважає, що вказаній обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення у виді арешту ближче до нижчої межі.

Потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявлено цивільні позови до ОСОБА_3 про стягнення з останньої матеріальної шкоди, завданої унаслідок кримінальних правопорушень на суми 1163 грн. та 43045, 71 грн., відповідно, які, зважаючи, на повне їх визнання обвинуваченою та на положення ст.129 КПК України, ч.1 ст.1177 ЦК України, а також матеріали судового провадження, підлягають до повного задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь потерпілих: ОСОБА_6 1 163 грн. та ОСОБА_7 43 045, 71 грн. на відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями матеріальної шкоди в порядку, визначеному ч.11 ст.182 КПК України, тобто, за рахунок застави, внесеної заставодавцем ОСОБА_8 , зі згоди останньої, за ОСОБА_3 .

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 2 669, 08 грн., які слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу, частково стягнувши в порядку, визначеному ч.11 ст.182 КПК України, тобто, за рахунок застави, внесеної заставодавцем ОСОБА_8 , зі згоди останньої, за ОСОБА_3 .

При цьому, накладений за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:1322, яка у спільній частковій власності в розмірі Ѕ належить ОСОБА_3 , слід скасувати.

Водночас, раніше обраний обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно змінити на особисте зобов`язання, звільнивши її з-під варти з зали суду, поклавши на неї наступні, передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, встановивши строк дії даного запобіжного заходу та покладених обов`язків до набрання вироком законної сили, але не пізніше 11 серпня 2022 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити їй за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування призначеного їй судом покарання, термін перебування її під вартою, а саме з 27 травня по 03 червня 2021 року та з 16 лютого по 13 червня 2022 року, в порядку визначеному ч.1 ст.72 КК України, з розрахунку 1 дню позбавлення волі відповідає 1 день арешту, а тому, зважаючи на це, призначене ОСОБА_3 за цим вироком покарання вважати нею відбутим.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілих: ОСОБА_6 1 163 грн. та ОСОБА_7 43 045, 71 грн. на відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями матеріальної шкоди в порядку, визначеному ч.11 ст.182 КПК України, тобто, за рахунок застави, внесеної заставодавцем ОСОБА_8 , зі згоди останньої, за ОСОБА_3 , перерахувавши вказані суми грошових коштів у користь наведених потерпілих із депозитного рахунку ТУ ДСА в Тернопільській області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз в сумі 2 669, 08 грн., частково стягнувши їх в порядку, визначеному ч.11 ст.182 КПК України, тобто, за рахунок застави, внесеної заставодавцем ОСОБА_8 , зі згоди останньої, за ОСОБА_3 на суму 1 191, 29 грн., перерахувавши вказану суму грошових коштів на користь держави із депозитного рахунку ТУ ДСА в Тернопільській області, решту суми вищевказаних процесуальних витрат 1 477, 79 грн. стягнути із ОСОБА_3 за тим же призначенням платежу.

Накладений за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:1322, яка у спільній частковій власності в розмірі Ѕ належить ОСОБА_3 , - скасувати.

Раніше обраний обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши її з-під варти з зали суду, поклавши на неї наступні, передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, встановивши строк дії даного запобіжного заходу та покладених обов`язків до набрання вироком законної сили, але не пізніше 11 серпня 2022 року.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1