Справа № 487/2886/22
Провадження № 1-кс/487/2223/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2022 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000526 від 25.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2022 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 ,за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні слідчий зазначає, що в проваджені Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві знаходиться кримінальне провадження № № 0000526 від 25.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

25.09.2022 р. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.
26.09.2022 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.402 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання.

В судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання, просив залишити його без задоволення.

Підозрюваний в судовому засіданні вину свою визнав частково, підтримав думку захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із матеріалів клопотання встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000526 від 25.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_7 , викладеному у бойовому наказі від 14.09.2022, старшому солдату ОСОБА_4 доведено про необхідність зайняти район оборони Т-подібного перехрестя польових доріг за координатами х(28379) у( НОМЕР_2 ) та Т-подібне перехрестя польових доріг за координатами х( НОМЕР_3 ) у(10502). Приступити до інженерного обладнання переднього краю. Створити систему вогню із завданням не допустити прориву противника в напрямку населених пунктів Брускінське та Білогірка, заволодіти Білогіркою. Час готовності 13 год. 00 хв. 25.09.2022 до ведення оборонного бою.

Наказ лейтенанта ОСОБА_7 , у день його видання, 14.09.2022, був доведений особисто старшому солдату ОСОБА_4 у формі усного наказу поблизу с. Мурахівка Баштанського району Миколаївської області.

Відданий наказ лейтенанта ОСОБА_8 , був сформульований чітко і не допускав подвійного тлумачення. При цьому, старший солдат ОСОБА_4 не звертався до лейтенанта ОСОБА_7 , з проханням уточнити наказ, тобто в повній мірі усвідомлював його та зобов`язаний був виконувати.

При цьому, наказ виданий у встановленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу

не суперечив чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод старшого солдата ОСОБА_4 , не носив в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього. Однак старший солдат ОСОБА_4 відмовився виконати наказ свого командира. Надалі 25.09.2022 наказ лейтенанта ОСОБА_7 від 14.09.2022, був повторно доведений особисто старшому солдату ОСОБА_4 у формі письмового наказу поблизу с. Мурахівка Баштанського району Миколаївської області.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 був зобов`язаний зайняти район оборони Т-подібного перехрестя польових доріг за координатами х(28379) у(12049) та Т-подібне перехрестя польових доріг за координатами х( НОМЕР_3 ) у(10502). Приступити до інженерного обладнання переднього краю. Створити систему вогню із завданням не допустити прориву противника в напрямку населених пунктів Брускінське та Білогірка, заволодіти Білогіркою. Час готовності 13 год. 00 хв. 25.09.2022 до ведення оборонного бою.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в районі ведення бойових дій на території Миколаївської області, 14.09.2022 (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), та 25.09.2022 приблизно о 13 год 00 хв. всупереч вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, діючи умисно, з метою ухилення від обов`язків військової служби, прийнявши наказ командира 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_7 , викладений у бойовому наказі до виконання, прямо виразив небажання виконувати наказ командира, що супроводжувалось усною та письмовою відмовами, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати, тобто відкрито відмовився виконати наказ.

25.09.2022 о 14 год. 37 хв. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, затриманий: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мухарів, Славутського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, не одруженого, раніше не судимого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного за мобілізацією, який на момент вчинення правопорушення проходив військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдата», 26.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України;протоколами допитів свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які зафіксовані на відеозапис; іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.
Сукупність тих доказів, які долучені до клопотання слідчого та досліджені в судовому засіданні, підтверджує собою факт існування обґрунтованої підозри ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує те, що ОСОБА_4 не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину.

Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжгного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини , передбачені статтями 177 та 178 КПК УКраїни має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, вт ому числі ст.402 КК УКраїни.

Враховуючи , що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК УКраїни, а саме у у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинений в умовах воєнного стану, , беручи до уваги дані про особу підозрюваного, характер протиправних дій, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 та вагомість доказів на обгрунтування підозри з точки зору об`єктивного спостерігача, слідчий суддя не вбачає правових підстав для призначення альтернативного запобужного заходу та визначення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 25.11.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1