Справа № 536/1042/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000239 від 22 липня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небзпечне для життя в момент заподіяння за наступних обставин.

22 липня 2022 року ОСОБА_4 разом зі своїм батьком ОСОБА_5 вживав алкогольні напої на території приватного домоволодіння за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 . Цього ж дня, близько 12.00 години між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень своєму батькові.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов у будинок, взяв ніж до правої руки і повернувся до ОСОБА_5 , який стояв біля місця, де вони вживали алкогольні напої та наніс йому один удар ножем в живіт та один удар ножем у спину. Після чого пішов до будинку.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки з пошкодженням печінки та шлунку, колото-різаної рани спини.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 666 від 01 серпня 2022 року на тілі ОСОБА_5 виявлені при судово-медичному огляді та вивченні медичних документів тілесні ушкодження у виді: проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням лівої долі печінки, шлунку в проекції малої кривизни; колото-різане поранення грудної клітини праворуч по задній поверхні рівень 8-9 ребер між навколо хребтової та лопаткової лініями праворуч (непроникне). Проникне колото-різане поранення живота з ушкодженням печінки та шлунку відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя на момент їх спричинення. Непроникне колото-різане поранення грудної клітини праворуч по задній її поверхні відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні встановленого судом злочину - умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння - визнав повністю та пояснив про обставини кримінального правопорушення, як вказано в описовій частині вироку. Вказав, що відразу після вчинення злочину надав медичну допомогу потерпілому, щиро розкаюється у вчиненому.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 1 статті 121 КК України, так як обвинувачений умисно заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Враховуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 усвідомлює той факт, що він скоїв встановлений судом злочин та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав показання, аналогічні показанням обвинуваченого, вказав, що обвинувачений відразу після нанесення йому тілесних ушкоджень надав йому медичну допомогу. Просив призначити сину покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Вина обвинуваченого в скоєнні встановленого судом злочину підтверджується його показаннями в судовому засіданні. Матеріали кримінального провадження ніким із учасників процесу не оспорюються. Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений вину свою у вчиненні злочину - умисному заподіянні потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння- визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважає за наявності згоди учасників процесу за недоцільне досліджувати інші, зібрані у кримінальному провадженні докази, із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який класифікується як тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, не працює, згідно довідки КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей» на обліку у лікаря нарколога не перебуває, згідно довідки КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав повністю та щиро розкаявся.

Під обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах, установлених у санкції частини 1 статті 121 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, що, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення останнього і попередження нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину повністю у вчинені кримінального правопорушення, щиро розкаюється, думку потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого, то суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому статтями 75, 76 КК України.

Прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради до ОСОБА_4 , де прокурор просить стягнути з цивільного відповідача на користь медичного закладу кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на загальну суму 23 002, 13 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до пункту 3 статті131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і у визначеному законом порядку.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 07.07.1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду.

Частинами 1 та 3 ст.1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до ч.2ст.1191 ЦК України держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

Як вбачається з довідки-розрахунку директора комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. Богаєвського» ОСОБА_6 , за вихідним номером 646/01-07 від 08 вересня 2022 року, витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_5 складають 23002, 13 грн.

Таким чином, сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 , яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 становить 23 002, 13 грн.

Враховуючи викладене вище, суд вважає позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради обгрунтованими та доведеними і такими, що підлягають повному задоволенню.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статтей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 27 липня 2022 року на ніж з нашаруванням бурого кольору, який поміщено до картонної коробки, майку з нашаруванням бурого кольору, яку поміщено до паперового конверта, футболку з нашаруванням бурого кольору, яку поміщено до поліетиленового пакету, обвуглені фрагменти тканини та ґудзик, які поміщені до полімерного сейф-пакету НПУ № PSP 2108424, полімерну пляшку, об`ємом 0,5 л із залишками невідомої прозорої речовини, яку поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № PSP № 2108423, які були вилучені протоколом огляду від 22 липня 2022 року.

Речові докази змив, контрольний зразок поверхні поряд та контрольний зразок чистого бинта, ніж з нашаруванням бурого кольору, майку з нашаруванням бурого кольору, футболку з нашаруванням бурого кольору; обвуглені фрагменти тканини та ґудзик, полімерну пляшку об`ємом 0,5 л із залишками невідомої прозорої речовини знищити у встановленому законом порядку.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. Богаєвського» кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 23 002, 13 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1