Справа № 686/589/22
Провадження № 1-кп/686/722/22
21 квітня 2022 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого охоронцем АТ «Хмельницькгаз», не одруженого, інваліда 3 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ОСОБА_6 26 жовтня 2021 року близько 18 год. 07 хв. здійснював керування автомобілем марки «Volkswagen Touran» р.н. НОМЕР_1 , в світлу пору доби, без опадів, в межах населеного пункту м. Хмельницький Хмельницької області, рухаючись зі швидкістю близько 70 км/год. на горизонтальній, сухій ділянці прямої асфальтобетонної проїзної частини автодороги по вул. Степана Бандери, в напрямку від перехрестя з вул. Озерною до перехрестя з проспекту Миру, чим грубо порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 оскільки на вказаній ділянці автодороги максимально дозволена швидкість руху становить 50 км/год., а також не дотримався вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.3 «д», які виразились у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.
За вказаних обставин, ОСОБА_6 продовжуючи рух вказаною ділянкою автодороги, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» та дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 «Пішохідний перехід», рухаючись по лівій смузі руху та виявивши, що автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» р.н. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по правій смузі руху, почав зменшувати швидкість, в порушення вимог п. 18.4 Правил, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух зі сталою швидкістю в межах своєї смуги руху, внаслідок чого передньою правою частиною керованого ним автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка на той час перетинала проїзну частину в межах нерегульованого пішохідного переходу справа-наліво.
Внаслідок ДТП, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, а саме перелому потиличної кістки справа з переходом на правий скронево-потиличний шов, перелому передньої і задньої стінок правого слухового проходу з розповсюдженням на барабанну порожнину, перелому задньої стінки основної пазухи з переходом на турецьке сідло, з кровотечею із правого вуха, дифузного аксонального ушкодження головного мозку важкого ступеня з множинними ділянками геморагічних забоїв головного мозку, внутрішньо мозкових гематом в правій скроневій та лівій лобній ділянках, субтенторіального субарахноїдального крововиливу, забою м`яких тканин в потиличній ділянці голови справа, забою м`яких тканин та саден в ділянці голови, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання), а також у вигляді закритого багато уламкового перелому кісток лівої половини тазу з порушенням цілісності тазового кільця (перелом крила лівої здухвинної кістки з розповсюдженням на дах кульшової западини, суглобову порожнину, верхню гілку лонної кістки, розповсюдження уламків вище даху кульшавої западини до 21 мм, перелом нижньої гілки лівої лонної кістки з помірним зміщенням уламків, помірне зміщення лівої половини тазу медіально), закритого осколкового перелому лівої великогомілкової кістки в нижній третині, закритого перелому шийки лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, забоїв м`яких тканин в ділянці тулуба, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я понад 21 день.
Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, передбачені п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.3 «д», 12.4, 18.4 Правил дорожнього руху України. Крім цього, порушення вимог безпеки дорожнього руху, передбачених п. 18.4 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричиненням потерпілій ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження.
За порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_6 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно 26 жовтня 2021 року близько 18 год. здійснював керування автомобілем «Volkswagen Touran» р.н. НОМЕР_1 , в межах м. Хмельницький. Рухаючись зі швидкістю близько 70 км/год. по вул. Степана Бандери, в напрямку від перехрестя з вул. Озерною до перехрестя з просп. Миру, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, рухаючись по лівій смузі руху, виявивши, що автомобіль який рухався в попутному напрямку по правій смузі руху, почав зменшувати швидкість, проявив неуважність, не переконався у відсутності пішоходів, не зменшив швидкості руху та передньою правою частиною керованого ним автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка на той час перетинала проїзну частину в межах нерегульованого пішохідного переходу справа-наліво, внаслідок чого останній були спричиненні тілесні ушкодження, в тому числі тяжкі. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди одразу викликав швидку допомогу та поліцію. В ході досудового розслідування вижив заходів для відшкодування заподіяної матеріальної шкоди пов`язаної з лікуванням потерпілої.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене підсудному обвинувачення.
Таким чином дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, як порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_6 має захворювання, є інвалідом 3 групи, працює, позитивно характеризується, вчинив тяжкий, проте необережний злочин, в стані сп`яніння не перебував. Він раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну потерпілій матеріальну шкоду, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу винного, позицію прокурора, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у мінімальному розмірі. Враховуючи, що обвинувачений має інвалідність внаслідок ушкодження опорно-рухового апарату, що ускладнює його пересування, керування автомобільним транспортом є додатковим джерелом його доходів, а також позицію представника потерпілої, який не наполягав на позбавленні обвинуваченого права керувати транспортними засобами, суд дійшов висновку таке додаткове покарання не призначати.
Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який є особою не судимою, вчинив злочин з необережності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану потерпілій матеріальну шкоду, відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, претензій у потерпілого, позицію прокурора та висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 , про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Згідно позовних вимог потерпіла ОСОБА_7 просить стягнути з ОСОБА_6 , заподіяну їй моральну шкоду в сумі 350 000 грн.
Положеннями ч.2 ст.127 КПК передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Суд вважає, вчиненням кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_7 , завдано моральної шкоди, оскільки остання перенесла сильний фізичний біль і душевні страждання внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, в тому числі тяжких, що також змінило звичний спосіб її життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. Потерпіла тривалий час лікувалася, переживала за своє здоров`я, не могла вести повноцінний спосіб життя, відчувала дискомфорт і незручності, через що вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Окрім цього, потерпіла продовжує отримувати медичну допомогу та потребує сторонньої допомоги.
На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, наслідків, що настали, понесених потерпілою моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 250 000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром, враховуючи наслідки кримінального правопорушення, фізичний і моральний стан потерпілої, є достатньою та справедливою сатисфакцією.
Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню виплата за моральну шкоду у сумі 250 000 грн.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 2574 грн. 30 коп. у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 250000 грн. моральної шкоди.
Речовий доказ автомобіль «Volkswagen Touran» р.н. НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_6 за належністю.
Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28.10.2021 року арешт на автомобіль «Volkswagen Touran» р.н. НОМЕР_1 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2574 грн. 30 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: