ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2022 Справа №607/23982/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0001953 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Тернополя, освіта середня, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, працюючого в ТОВ «Інвест метал» на посаді приймальника кольорових металів, раніше несудженого, про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 12 грудня 2021 року близько 04 год. 00 хв. перебував у АДРЕСА_2 , де через неприязні відносини між ним і ОСОБА_5 розпочався словесний конфлікт з під час якого у нього виник умисел нанести йому удари. Тоді ж ОСОБА_4 умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку ока з ліва та один удар кулаком лівої руки у ділянку ока з права ОСОБА_6 . Внаслідок дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесне ушкодження у вигляді крововиливу у білкову оболонку та синця повік лівого ока, що частково поширюється на виличну ділянку, синця нижньої повіки правого ока, яке за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.

В суді обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину визнає повністю, але відмовляється надавати показання. У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися.
Суд вважає, що визнання вини ОСОБА_4 є належним і допустимим доказом його винуватості. Отже, вина ОСОБА_4 доведена, його дії кваліфіковано правильно, тому його необхідно визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження і призначити покарання.
В контексті ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, його вік і те, що він раніше несуджений, а також, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, сприяння встановленню істини. Отже, з метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, Розділом IV КПК України, ч.1 ст.125 КК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави Україна.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної інстанції або Верховного суду України.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Головуючий суддяОСОБА_1