Справа № 592/5845/22
Провадження № 1-кп/592/438/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000281 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Юнокомунаровськ Донецької області, громадянки України, освіта середньо-спеціальна, розлученої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2009 та 2016 року народження, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, вчинила злочин за наступних обставин.
Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.
У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. 24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.
Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація. Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від5 грудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.
Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та Російська Федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.
31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2-3 зазначеного Договору, Російська Федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.
Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.
Статтями 1 - 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.
Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.
Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 №2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.
22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено. 24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.
У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому продовжено.
ОСОБА_5 у березні-квітні 2022 року, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи проросійсько-налаштованою особою, підтримуючи агресивну політику російської федерації, діючи умисно, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J16», на власній інтернет-сторінці (акаунті) соціальної мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_8 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». поширювала матеріали, у яких містяться виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році. При цьому, ОСОБА_5 , будучи досвідченим користувачем мережі інтернет, зокрема соціальної мережі «Одноклассники», оскільки створила персональну сторінку (акаунт) у зазначеній соціальній мережі у 2018 році тому, достовірно знаючи, що в результаті розміщення особистих публікацій користувачами на своїх персональних сторінках, а також шляхом проставлення під публікаціями інших користувачів відміток «Поделиться» та «Класс», відбувається розповсюдження таких публікацій у соціальній мережі «Одноклассники» в автоматичному режимі на персональних сторінках користувачів (акаунтах) та на персональних сторінках (в так званій стрічці новин) всіх її «друзів» та «підписників».
Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, у період з 16.03.2022 по 18.04.2022 року (точний час та дата не встановлено), перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J16", на якому встановлено мобільний додаток соціальної мережі «Одноклассники.РУ», використовуючи персональну сторінку (акаунт) « ОСОБА_8 » за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_2 » розповсюдила (поширила) публікацію шляхом проставлення відмітки «Класc» під публікацією користувача « ОСОБА_9 » - фотозображення з текстом, на якому зображено чоловіків у військовій формі з автоматами в руках, які стоять в шеренгу, нижче від якого наявний текст «Когда приходит Россия - наступает тишина. Для людей - долгождання, а для нацистов - гробовая».
Не зупиняючись на скоєному, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 у період з 16.03.2022 по 18.04.2022 року (точний час та дата не встановлено), перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J16, на якому встановлено мобільний додаток соціальної мережі «Одноклассники.РУ», використовуючи персональну сторінку (акаунт) « ОСОБА_8 » за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розповсюдила (поширила) публікацію шляхом проставлення відмітки «Класс» під публікацією користувача « ОСОБА_10 » - фотозображення з текстом, на якому зображено бойову машину піхоти, на якій зверху знаходяться чоловіки у військовій формі зі зброєю у руках, на корпусі даної БМП наявний надпис «За Донецьк», нижче від якого наявний текст «Если нет никаких сомнений, что они выстоят и победят, жми класс!».
Згідно висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення вищезазначені публікації містять виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.
Таким чином, внаслідок вчинення умисних протиправних дій, які виразились у поширенні матеріалів, у яких містяться виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України.
31.08.2022 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участі її захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_5 беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України; зобов`язана беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри (обвинувачення) у судовому провадженні та сприяти судовому розгляду даного кримінального провадження щодо себе. Сторони узгодили покарання за ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 01 рік 06 місяців без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України узгоджено звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк у межах, визначених ч.4 ст.75 КК України.
Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
Прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтримала угоду, повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України та пояснила, що повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, тому просить затвердити угоду.
Захисник підтримав укладену угоду про визнання винуватості, просив затвердити угоду.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченою та її захисником.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.436-2 КК України, оскільки вона вчинила умисні протиправні дії, які виразились у поширенні матеріалів, у яких містяться виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, загальним засадам призначення покарання.
Суд перевірив, що форма та зміст угоди відповідає Закону, інтересам суспільства, принципам призначення покарань та принципам законності і гуманізму.
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченої, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч.4 ст.469, ст.472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченої, що вона розуміє викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_5 визнає себе винуватою, вид покарання, та переконавшись, що укладення цієї угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Підстави для відмови в затвердженні цієї угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Згідно з ст.ст.118, 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 9060грн.96коп.
Керуючись ст.ст. 373, 474, 475 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 серпня 2022 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участі її захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000281.
ДАВИДОВУ ОСОБА_11 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.436-2 КК України та призначити покарання за ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 01 рік 06 місяців без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік шість місяців, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї відповідно до ст.76 КК України обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта, в сумі 9060грн.96коп.
Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми:
- обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, в тому числі й нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1