Провадження № 1-кп/760/1812/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2022 р. м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 02.09.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого на підставі вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 15.09.2020 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, звільненого 21.07.2021 р. у зв`язку із відбуттям покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2021 р. приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи у приміщенні зали № 4 залізничного вокзалу «Центральний», що за адресою м. Київ, пл. Вокзальна, 1, помітив біля каси № 21 раніше незнайомого йому чоловіка, яким виявився потерпілий ОСОБА_6 , поруч з яким знаходилась валіза з його особистими речами, яку ОСОБА_4 вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 і, скориставшись тим, що останній в цей час купував квиток на потяг, і залишив без нагляду вказану валізу, взяв валізу, в якій знаходились наступні речі: сонцезахисні окуляри, бездротові навушники марки «Celebrat A20», зарядний пристрій марки «Samsung», два кабелі типу USB, вітрозахисна куртка з написом «Nike», три футболки, лонгслів, джемпер, чашка, джинсові штани, бейсболка, двоє шортів, шльопанці, туфлі, книга «Библия для молодежи Украинское Библейское Общество Киев 2015», а також інші речі, які матеріальної цінності не представляють, та покинув з нею приміщення вокзалу, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2061 грн. 82 коп.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Суду пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, переданому до суду, відповідають дійсним обставинам вчиненого ним кримінального правопорушення. Обвинувачений зазначив, що 02.09.2021 р. приблизно о 16 год. 30 хв. він знаходився у залі № 4 приміщення залізничного вокзалу «Центральний», де помітив біля каси потерпілого ОСОБА_6 , поруч з яким знаходилась валіза з його особистими речами, яку він вирішив викрасти. Тому, він підійшов до потерпілого ОСОБА_7 і, скориставшись тим, що останній в цей час купував квиток на потяг, взяв валізу потерпілого та пішов з місця події. У подальшому, як пояснив обвинувачений, біля автовокзалу до нього підійшов співробітник поліції, який поцікавився з приводу валізи, на що останній повідомив, що валізу він викрав, після чого його було затримано та доставлено до відділу поліції. У валізі знаходились особисті речі потерпілого, серед яких були сонцезахисні окуляри, бездротові навушники, зарядний пристрій, два кабелі типу USB, вітрозахисна куртка, три футболки, лонгслів, джемпер, чашка, джинсові штани, бейсболка, двоє шортів, шльопанці, туфлі, книга Біблія. Обвинувачений зазначив, що найменування викрадених ним речей та їхня вартість, які зазначені в обвинуваченому акті, він не оспорює та вони відповідають дійсності.

У судове засідання не прибув потерпілий ОСОБА_6 , повідомлявся судом про місце, день та час слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Із врахуванням думки учасників судового провадження, які не заперечували провести судовий розгляд у відсутність потерпілого, суд на місці ухвалив провести судовий розгляд у відсутність потерпілого ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішує обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів /ч. 3 ст. 349 КПК України/.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно п. п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» більш суворе покарання призначається особам, які скоїли злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, в складі організованих груп і менш суворе покарання може призначатись особам, які щиросердно розкаялися в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія вчинення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер і ступінь тяжкості наслідків які настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст.12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, останній раз - на підставі вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 15.09.2020 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, звільнений 21.07.2021 р. з ДУ «Білоцерківська ВК № 35» по відбуттю покарання; має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість; на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Крім того суд враховує, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , носило повторний характер, та будучи звільненим 21.07.2021 р. з місць позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_8 - вже 02.09.2021 р. повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Зазначене вище свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 після засудження вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 15.09.2020 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, після фактичного відбуття покарання у ДУ «Білоцерківська ВК № 35», на шлях виправлення не став, та продовжив вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , зважаючи на те, що раніше призначене судом покарання у виді одного року позбавлення волі не виявився дієвими для обвинуваченого, та по своїй суті не сприяло його виправленню та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про неможливість виправлення засудженого ОСОБА_4 та досягнення мети покарання без ізоляції останнього від суспільства та призначення йому покарання, пов`язаного із позбавленням волі.

На переконання суду, покарання у виді позбавлення волі на більш тривалий строк, а саме - строком на 1 рік 6 місяців, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Судові витрати у кримінальному провадженні становлять 2 402 грн. 68 коп. відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, висновок експерта від 29.09.2021 р. за № СЕ-19/111-21/42293-ТВ, та згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , слід залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20.12.2021 року, зарахувавши у строк покарання період перебування під вартою з 02.09.2021 р. по 04.09.2021 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

Валізу з написом «l.lambertazzi», всередині якої знаходились сонцезахисні окуляри, бездротові навушники марки «Celebrat A20», зарядний пристрій марки «Samsung», два кабелі типу USB, вітрозахисна куртка з написом «Nike», три футболки, лонгслів, джемпер, чашка, джинсові штани, бейсболка, двоє шортів, шльопанці, туфлі, книга «Библия для молодежи Украинское Библейское Общество Киев 2015», а також інші речі, які матеріальної цінності не представляють, - залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 ;
Лазерний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, встановлених в приміщенні залізничного вокзалу «Центральний», що за адресою м. Київ, пл. Вокзальна, 1, - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000130 від 02.09.2021 р. протягом усього часу його зберігання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 2 402, 68 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1