ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/236/21 Номер провадження 11-кп/814/321/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000165 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2021 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Торун, Міжгірського району, Закарпатської області громадянин України, із професійно-технічною освітою, одружений,не працюючого, зареєстрований та фактично проживаючий: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання відраховувати з часу приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,) 16 166 гривень 67 копійок (шістнадцять тисяч сто шістесят шість гривень шістдесят сім копійок) - відшкодування майнової шкоди, та 10 000 (десять тисяч) гривень - моральної шкоди.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
За вироком суду, 20.06.2021 приблизно о 19 год. 00 хв. знаходячись біля магазину «Шанс», розташованого по вул.Центральній, 14 А у с.Мокиївка Лубенського району Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком в обличчя зліва в ділянку зубів ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забитої рани верхньої губи, травматичної дистопія (вивиху) 22 зуба, втрати 21 зуба.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з рішенням суду обвинуваченим подана апеляційна скарга в якій ставиться питання про зміну вироку суду в частині призначеного покарання та просить пом`якшити його застосувавши до нього покарання у виді 180 годин громадянських робіт на підставі ч.2 ст.125 КК України.

Апелянт зазначає, що висновки суду про відсутність пом`якшуючих обставин покарання є не вірними, оскільки судом першої інстанції взагалі не врахований сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується позитивно, має на утриманні 2-х малолітніх дітей 6 і 7 років.

Крім цього задоволено повністю цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 та стягнуто з ОСОБА_7 16 166,67 грн. відшкодування майнової шкоди та 10 000 грн моральної шкоди.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі зазначає, що вирок суду є незаконним та підлягає зміні, тому що судом першої інстанції призначене ОСОБА_7 покарання, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Не погоджуючись з рішенням суду вважає, що обставиною, яка пом`якшує вину обвинуваченого є щире каяття, визнав вину частково. Також суд першої інстанції залишив поза увагою думку потерпілого щодо покарання обвинуваченому та поведінку ОСОБА_7 , який все ж таки вибачався перед потерпілим неодноразово. Також обвинувачений просив почекати з відшкодуванням завданої шкоди через відсутність у нього коштів.

Судом першої інстанції взагалі не врахований сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується позитивно, має на утриманні 2-х малолітніх дітей 6 і 7 років, постійно проживає за місцем реєстрації, на Д-обліках у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.

Не погоджуючись з рішенням суду державний обвинувач ставить питання про зміну вироку суду в частині призначеного покарання та просить застосувати до нього покарання у виді 240 годин громадянських робіт на підставі ч.2 ст.125 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Обвинувачений ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленим про місце та дату розгляду справи в судове засідання не зявився з поважних причин, так як перебуває в ЗСУ.

Прокурор вважає за можливе розглянути провадження без участі обвинуваченого підтримавши свою апеляційну скаргу.

Потерпілий належним чином повідомлений про місце та дату розгляду справи, але в судове засідання не з`явився і про причини неявки не повідомив.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дав вірну юридичну оцінку діям обвинуваченого.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України є обґрунтованим, сумнівів у суду апеляційної інстанції не викликає і сторонами не оспорюється..

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання обвинуваченому суд врахував особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей віком 6 і 7 років, за місцем проживання характеризується вкрай негативно, на обліках у лікаря-невролога, лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.
Враховуючи ці обставини суд визнав необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України покарання у вигляді штрафу.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.Однак, суд першої інстанції не дотримався вищевказаних вимог закону, які є імперативними та обов`язковими для виконання.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України районний суд не мотивував у вироку чому саме, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, який характеризувався тільки з позитивної сторони, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за наявності у справі однієї обтяжуючої обставини і при наявності у санкції статті інших альтернативних видів покарання (штрафу, громадських та виправних робіт), прийшов до переконання, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідно призначити покарання повязане з позбавленням волі, а саме у виді арешту.

Зважаючи на обставини справи і дані про особу обвинуваченого, який на даний час перебуває в ЗСУ, колегія суддів приходить до висновку, що призначене районним судом ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Колегія суддів вважає, що за таких умов необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ст. 409 КПК України, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є підставою для зміни вироку суду першої інстанції при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора задовольнити частково, вирок районного суду в частині покарання, призначеного йому за ч. 2 ст. 125 КК України змінити, пом`якшивши його.

Керуючись ст.ст. 376,404,405, 419 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційну скаргу прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят)грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена на протязі 3-х місяців з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .