Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5568/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України, вчинених за наступних обставин.

У невстановлений в ході розслідування день, час та місці, у ОСОБА_8 , в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №662 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 №576, виник умисел на придбання, зберігання та носіння, без передбаченого законом дозволу, невстановленої нарізної вогнепальної зброї кал. 7,65 мм. та бойових припасів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_8 в невстановлений час та в невстановленому місці, не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав, а в подальшому зберігав та носив при собі нарізну вогнепальну зброю кал. 7,65 мм. та бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї кал. 7,65 мм сiм пістолетних патронів зразка 1900 року, кал. 7,65 мм. Br.

Окрім того, в ході досудового розслідування було встановлено, що 04.02.2018 в м. Коростень, Житомирської області, ОСОБА_9 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 , в результаті чого між ними виникли неприязні відносини.

Таким чином, ОСОБА_10 маючи намір помсти, 03.03.2018, близько 18 год. 45 хв., прибув у кафе «Імперія», що в м. Коростень, вул. Академіка Корольова, 29, де відпочивав ОСОБА_9 .

Перебуваючи у приміщенні кафе, ОСОБА_10 побачив ОСОБА_9 та наблизився до столу, за яким він сидів і звернувся до ОСОБА_9 з пропозицією поговорити з приводу їх взаємовідносин. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неправильно оцінюючи дії ОСОБА_10 , помилково припускаючи, що існує реальна загроза суспільно небезпечного посягання на його життя та здоров`я, хоча обстановка яка склалась явно не давала підстав для самозахисту, перевищуючи межі необхідної оборони, взяв до рук невстановлену слідством вогнепальну зброю, пристосовану для стрільби мисливськими набоями 16 калібру, яку він без передбаченого законом дозволу (незаконно) носив при собі для самозахисту, та здійснив з близької відстані один постріл мисливським холостим патроном у місце розташування життєво - важливих органів ОСОБА_10 , а саме у ділянку черевної порожнини і таким чином умисно його вбив при перевищенні меж необхідної оборони.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок проникаючого вогнепального поранення живота з ушкодженням органів живота та ускладнилась великою внутрішньою та зовнiшньою крововтратою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_10 був місцевим жителем м. Коростень та мав дружні відносини з невстановленими особами у кримінальному середовищі, в яке входив раніше судимий за вчинення розбою із застосуванням зброї, у складі організованої групи, ОСОБА_8 , у останнього виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 , як помсту за вчинене ОСОБА_9 убивство ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій протизаконний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_8 28.06.2019 близько 22.50 год., поблизу АЗК «Фактор», що в м. Коростень, вул. Кемського, 162, Житомирської області, за попередньою домовленістю, зустрівся із ОСОБА_9 , де останній сів в автомобіль «Фольксваген Пассат Б5+», з державним номерним знаком республіки Грузія НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на зазначеному автомобілі проїхали в лісосмугу між селами Липляни та Гутянське, Коростенського району Житомирської області.

У вказаному місці, ОСОБА_8 , для безпечності вчинення злочину, впевнився у відсутності будь яких свідків, та для подолання волі ОСОБА_9 наніс йому два удари невстановленим предметом в область голови та тулубу, внаслідок чого спричинив ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки та поверхневої рани поперекової ділянки.

Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, направленим на вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_8 із невстановленої нарізної вогнепальної зброї, яку незаконно придбав, зберігав та носив при собі, використовуючи пістолетні патрони зразка 1900 року, кал. 7,65 мм. Br, здійснив сім пострілів, чотири з яких потрапили по тілу ОСОБА_9 , таким чином умисно спричинив смерть останньому.

Згідно висновку експерта, причиною смерті ОСОБА_9 є вогнепальні кульові поранення голови тa грудної клітки, що супроводжувалися пошкодженням кісток черепа, ребер, легенів, середостіння, що утворилися внаслідок 4 пострілів з ручної вогнепальної зброї.

07.09.2022 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Слідчий суддя дійшов висновку, що наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, не є достатніми щоб на час розгляду клопотання зробити висновок про можливість обрання до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, слідчий суддя вказав, що надані захисником заперечення щодо відсутності доказів на підтвердження мотиву вчинення злочину, відсутність показів свідків, які б підтверджували викладені в клопотанні обставини, наявності постанови про відмову в оголошенні підозри в 2020 році, що підтверджується прокурором та слідчим, обсяг проведених після цього слідчих дій (здійснення обшуку та проведення судової молекулярно-генетичної експертизи), а тому відсутні достатні підстави для постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу, що матиме своїм наслідком затримання особи та вирішення питання її передання до України, що з огляду на добровільну готовність до співпраці сторони захисту зі слідством, не можна вважати пропорційним заходом у втручання права особи.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, а тому підлягає скасуванню з таких підстав.

Вказує, що 26.08.22 року слідчим було винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_8 в міжнародний розшук у зв`язку із не встановленням місцезнаходження останнього, підозра є обґрунтованою.

На його переконання відмова слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є необґрунтованою, оскільки не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, які існують.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України. Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також обґрунтоване необхідністю, в подальшому для подання запиту на екстрадицію ОСОБА_8 .

Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 тривалий час, з 2019 року легально мешкає з сім`єю в ФРГ, він заперечує будь-яку причетність до злочинів, які йому інкримінують, висловлює бажання співпрацювати з досудовим розслідуванням. (а.с. 120)

Слідчий суддя, як вбачається з його висновків, визнав зазначену підозру необґрунтованою, а докази, які надала до клопотання сторона обвинувачення не переконливими для висновку що ОСОБА_8 може бути причетним до вчинених злочинів.

На обґрунтування свого висновку він зазначив, що досудовим слідством не надано доказів про наявність у ОСОБА_8 мотиву на вчинення злочину, відсутність показань свідків, які б підтверджували версію обвинувачення, а також враховано, що попередньо прокурор відмовляв у погодженні повідомлення про підозру і жодних нових доказів після цього здобуто не було.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, оскільки апеляційна скарга прокурора не містить доводів на спростування висновків слідчого судді, а фактично дублює клопотання слідчого, в ній лише перераховано назви процесуальних документів за результатами проведених слідчих дій, зміст яких не розкрито та не зазначено, які обставини, що підлягають доказуванню, вони підтверджують та в чому висновки слідчого судді, що стосуються необґрунтованості підозри не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 та ч.6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі сторона обвинувачення не обґрунтувала свої вимоги, доводів на спростовування висновків слідчого судді про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 не навела, а суд зобов`язаний зберігати об`єктивність та неупередженість та не вправі перебирати на себе функції обвинувачення апеляційний суд не знаходить законних підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення клопотання про обрання ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: