Справа № 214/3372/22
1-кс/214/555/22
У Х В А Л А
Іменем України

20 липня 2022 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.402, ч.4 ст.409 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Морозів Дунаєвецького району Хмельницької області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, одруженого, з вищою освітою, має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:
19.07.2022 року слідчий третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив таке.
Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000069 від 08.07.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.402, ч.4 ст.409 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що майор ОСОБА_5 на підставі Припису ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.03.2022 та наказу Голови Державної прикордонної служби України від 05.03.2022 №188-ОС «Про особовий склад», 21.03.2022 прибув до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 та відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №108-ОС від 21.03.2022, зарахований у списки особового складу, поставлений на всі види забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та призначений на посаду начальника прикордонної застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

З 05-30 години 24.02.2022 року, з часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України №2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в України.

Майор ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військові злочини проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, майор ОСОБА_5 , діючи умисно, 22.03.2022 перебуваючи у пункті тимчасової дислокації підрозділів НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, що розташований у АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від несення обов`язків з військової служби шляхом симуляції хвороби, в умовах воєнного стану, будучи придатним для проходження військової служби, не маючи на те об`єктивних підстав, повідомив посадових осіб НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України: заступника начальника НОМЕР_1 прикордонного загону коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби підполковника ОСОБА_10 , першого заступника коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби підполковника ОСОБА_11 , начальника служби охорони здоров`я НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби ОСОБА_12 про не можливість виконувати обов`язки військової служби за посадою начальника прикордонної застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України за станом здоров`я та нестійкого морально-психологічного стану.

Таким чином, майор ОСОБА_5 у такий спосіб у період з 22.03.2022 по 08.07.2022 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до місця дислокації ввіреного йому підрозділу не прибував, проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням посадових обов`язків військової служби, тим самим фактично припинив виконання обов`язків військової служби.

Крім того, 08.04.2022, майор ОСОБА_5 , безпідставно перебуваючи у пункті тимчасової дислокації підрозділів НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, що розташований у АДРЕСА_2 , діючи умисно, з мотивів боягузтва та відмови від несення обов`язків військової служби, відмовився вибути разом з частиною підпорядкованого йому особового складу прикордонної застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, призваного під час мобілізації, на особливий період, з пункту тимчасової дислокації підрозділів НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, що розташований у АДРЕСА_2 до місця дислокації прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України у АДРЕСА_3 , де знаходилася основна частина підпорядкованого майорові ОСОБА_5 особового складу прикордонної застави вогневої підтримки, тим самим відмовившись від несення обов`язків військової служби у прикордонній комендатурі швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

У такий спосіб майор ОСОБА_5 , відкрито не заявляючи про своє небажання нести військову службу у АДРЕСА_3 , фактично, без будь-яких на те причин, відмовився від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням посадових обов`язків військової служби, що виразилося й формі явного, фактичного припинення несення обов`язків з військової служби.

У подальшому, 27.04.2022 майор ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, з мотивів відмови від несення обов`язків військової служби, ігноруючи вказівки керівництва прибути до підпорядкованого йому особового складу у АДРЕСА_3 , безпідставно доєднався до групи військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України у АДРЕСА_3 .

Надалі, 10.05.2022 майор ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, безпідставно перебуваючи у пункті тимчасової дислокації підрозділів НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, що розташований у АДРЕСА_3 , де посадові обов`язки і обов`язки військової служби не виконував, отримав від першого заступника коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби підполковника ОСОБА_11 , який відповідно до вимог ст.ст.29, 31 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, є для нього начальником за службовим становищем, вказівку заступника начальника НОМЕР_1 прикордонного загону коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби підполковника ОСОБА_10 прибути до місця дислокації прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України у АДРЕСА_3 , де знаходився підпорядкований майорові ОСОБА_5 особовий склад та приступити до виконання обов`язків за посадою начальника прикордонної застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, однак майор ОСОБА_5 відмовився прибути до м. Миколаєва та виконувати обов`язки військової служби, залишившись у АДРЕСА_3 проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з несенням військової служби та виконанням посадових обов`язків військової служби, хоча об`єктивно міг та зобов`язаний був їх виконувати.

У такий спосіб, в період з 08.04.2022 по 10.05.2022 майор ОСОБА_5 усно висловив своє небажання нести військову службу, у тому числі виконувати обов`язки за посадою, відкрито відмовившись від несення обов`язків військової служби, що виразилося у формі явного, фактичного припинення ним несення обов`язків з військової служби.

Поряд з цим, 13.05.2022 року, приблизно в 12 годин 00 хвилин, перебуваючи в будівлі пункту тимчасової дислокації підрозділів НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, що розташований у АДРЕСА_3 , перший заступник коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби підполковник ОСОБА_11 , в присутності начальника відділу соціально-гуманітарного забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби підполковника ОСОБА_13 , юрисконсульта групи юридичного забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби лейтенанта юстиції ОСОБА_14 , помічника начальника загону з правової роботи начальника групи юридичного забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби підполковника юстиції ОСОБА_15 вголос довів начальникові прикордонної застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби майорові ОСОБА_5 зміст бойового наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_16 від 12.05.2022 року №185-АГ «Про прибуття до місця дислокації підрозділу», у відповідності до якого начальнику прикордонної застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби майору ОСОБА_5 , в термін до 13.05.2022 року необхідно прибути до місця дислокації прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону у АДРЕСА_3 для безпосереднього виконання службових та посадових обов`язків, бойових завдань та вжиття заходів спрямованих на організацію оборони та надання відсічі збройній агресії проти України. Після цього підполковник ОСОБА_11 передав копію вказаного бойового наказу майору ОСОБА_5 для самостійного ознайомлення з ним та засвідчення факту доведення йому змісту бойового наказу.

Ознайомившись зі змістом бойового наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_16 від 12.05.2022 року №185-АГ «Про прибуття до місця дислокації підрозділу», начальник прикордонної застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України майор ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, 13.05.2022 в 13 годин 35 хвилин, перебуваючи в будівлі пункту тимчасової дислокації підрозділів НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, що розташований у АДРЕСА_3 , у присутності вказаних вище військовослужбовців, маючи об`єктивну можливість та обов`язок виконати наказ начальника, безпідставно, в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, умисно посягаючи на встановлений порядок виконання у військових формуваннях України наказів, який забезпечує необхідні в умовах військової служби відносини підлеглості, порушуючи військову дисципліну, з мотивів боягузтва, небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від обов`язків військової служби, відкрито відмовився виконувати наказ начальника, шляхом публічного висловлювання в присутності офіцерів щодо небажання його виконувати, з подальшим письмовим записом на зворотній стороні бойового наказу, внаслідок чого не прибув до м. Миколаєва та безпідставно ухилився від його виконання та виконання обов`язків військової служби до теперішнього часу, що фактично призвело до підриву бойової готовності прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України в умовах озброєної агресії російської федерації проти незалежної, суверенної України.

В подальшому, безпідставно знаходячись у пункті тимчасової дислокації підрозділів НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, що розташований у АДРЕСА_3 майор ОСОБА_5 проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, посадові обов`язки не виконує, до підпорядкованого особового складу розташованого у м. Миколаїв не вибув, вимоги командира нехтує, без будь-яких на те причин, демонстративно обов`язки військової служби відкрито відмовляється виконувати, тим самим фактично продовжує вчиняти протиправні дії по теперішній час.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за контрактом осіб офіцерського складу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби майор ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, а також у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.409 КК України відмова від несення обов`язків військової служби, вчинена в умовах воєнного стану.

19.07.2022 року слідчим третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 .
Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими повністю обґрунтовуються пред`явлена підозра, а саме:
-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;
-матеріалами службового розслідування;
-іншими матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.402, ч.2 ст.409 КК України, санкції яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного, згідно з ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Слідчий вважає, що підозрюваний, під час дії на території України воєнного стану, може виїхати на місцевість, що перебуває на території громади яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.
Окрім того, на думку слідчого, підозрюваний, будуючи офіцером, займаючи посаду начальника прикордонної застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, маючи у своєму підпорядкуванню військовослужбовців, перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, здійснювати вплив на підпорядкований йому особовий склад, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Також, слідчий стверджує, що підозрюваний, перебуваючи на волі, за допомогою інших осіб, або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі, знищити не вилучені матеріали, речові докази.
Крім того, дії підозрюваного під час вчинення кримінальних правопорушень, у скоєнні яких він підозрюється, свідчать про наявність ризику повторного вчинення військового кримінального правопорушення.
Так, під час досудового слідства встановлено, що підозрюваний неодноразово, зухвало, в присутності командування, осіб офіцерського складу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України не виконував бойовий наказ та обов`язки військової служби, що свідчить про те, що підозрюваний в подальшому вчинить аналогічне кримінальне правопорушення, або інше кримінальне правопорушення порти встановлено порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення).
Таким чином, стороною обвинувачення обґрунтовано встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ст.177 КПК України.
У разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, необхідно визначити достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків покладених на нього кримінальним процесуальним законом, у розмірі не менше вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладення обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Окрім того, прокурор просив при обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу визначити заставу у розмірі 200 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що не погоджується з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, вважав, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні відсутні. Вказав, що він діючий офіцер прикордонної служби, його було переведено до ІНФОРМАЦІЯ_6 , потім він був на лікуванні за місцем проживання. В подальшому, він декілька разів звертався до командування зі скаргами не здоров`я, але вони були проігноровані. Зазначив, що виконував свої службові обов`язки, в тому числі перебував у добових нарядах. З 27.04.2022 по теперішній час він виконував службові обов`язки в м.Вознесенськ.
Захисник підозрюваного, також, заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вважав підозру, пред`явлену ОСОБА_5 необґрунтованою. Зазначив, що підозрюваний не може переховуватись на окупованій території, оскільки є офіцером, тому переховуватись на окупованій території небезпечно для його життя. Окрім того, захисник звертав увагу, що у підозрюваного є низка подяк та нагород. Також, зазначив, що знищити докази ОСОБА_5 не може, оскільки вони не знаходяться в його володінні. Просив прийняти до уваги, що з 08.03.2022 року по 13.03.2022 року його підзахисний перебував на стаціонарному лікуванні, тобто не міг симулювати хворобу.
При цьому, захисник звернувся до суду з письмовими запереченнями на клопотання прокурора, в яких стверджував, що всі ризики, зазначені у клопотанні відсутні, тому є безпідставним обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, захисник зазначив, що ОСОБА_5 з 21.03.2022 року по теперішній час проходить військову службу, має постійне місце проживання, де також, проживають його дружина та двоє неповнолітніх дітей. Окрім того, ОСОБА_5 нагороджений медалями, відзнаки та отримав низку грамот та подяк за весь період служби. Також, захисник вважає необґрунтованим ризик того, що підозрюваний буде намагатися впливати на свідків, оскільки сторона обвинувачення вже допитала свідків, протоколи допиту яких знаходяться в матеріалах кримінального провадження. Окрім того, виключений ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, оскільки останній має офіційне та постійне місце роботи, стабільний заробіток, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий. Також, захисник вважає необґрунтованим розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки вказана сума є непомірною для підозрюваного та повинна бути зменшена до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, з огляду на підстави якими обґрунтовується доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному, вважаю за необхідне частково задовольнити клопотання і застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з такого.
Відповідно до витягу з кримінального провадження внесеного 16.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000109, розпочато досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.4 ст.409 КК України (а.с.18-19).
19.07.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.402, ч.4 ст.409 КК України (а.с.115-127).
Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_5 є: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту свідка ОСОБА_17 (а.с.52-55); протокол допиту свідка ОСОБА_11 (а.с.56-63); протокол допиту свідка ОСОБА_13 (а.с.64-72); протокол допиту свідка ОСОБА_15 (а.с.73-84); протокол допиту свідка ОСОБА_10 (а.с.85-92); протокол допиту свідка ОСОБА_18 (а.с.93-100); протокол допиту свідка ОСОБА_16 (а.с.101-114); матеріали службового розслідування (а.с.26-51).
Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.402, ч.4 ст.409 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

На думку слідчого судді, ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового слідства та/або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На думку слідчого судді, підтвердженням вказаного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є те що ОСОБА_5 , під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може переховуватись на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності. Вказані обставини можуть перешкодити встановленню істини по справі.

Також, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 за час служби у Державній прикордонній службі України, набув широке коло знайомств серед службових осіб правоохоронних органів, має досвід роботи правоохоронця і знає особливості роботи правоохоронних органів, має необхідні та достатні знання в цій сфері, може перешкоджати встановленню істини у справі. Так, ОСОБА_5 , маючи в своєму підпорядкуванні військовослужбовців, самостійно або через інших осіб, може здійснювати вплив на підпорядкований йому особовий склад, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні.

До того ж, в судовому засіданні під час розгляду клопотання, ОСОБА_5 вказав, що в товариських відносинах з деякими свідками, допитаними під час досудового розслідування та не розуміє і не може пояснити, чому вони надали негативні покази відносно нього.

Таким чином, слідчим суддею встановлено ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Окрім того, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, за допомогою інших осіб, або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, на думку слідчого судді, існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки розглядаючи клопотання прокурора, під час вивчення доданих до нього матеріалів, зокрема, протоколів допиту свідків, встановлено, що підозрюваний неодноразово, зухвало, в присутності командування, осіб офіцерського складу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, не виконував бойовий наказ та обов`язки військової служби, що свідчить про те, що існує ризик того, що підозрюваний в подальшому може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, або інше кримінальне правопорушення проти встановлено порядку несення військової служби.

Що стосується ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищення підозрюваним будь-яких із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає його необґрунтованим, оскільки слідчим, в порушення вимог п.5 ч.1 ст.184 КПК України, належним чином не викладено обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність вказаного ризику, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Зокрема, слідчим не додано до клопотання копії постанов про визнання будь-яких речей чи документів речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження. Так само, і не додано жодних підтверджень тієї обставини, що під час досудового слідства було вилучено такі речі чи документи, які б в майбутньому могли бути визнані речовими доказами. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що в матеріалах справи відсутні будь-які речові докази та не надана інформація про можливість визнання таких в майбутньому, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику їх знищення.

Вважаю, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та/або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що з урахуванням наявних у провадженні доказів та встановлених фактичних обставин вчинення дій, згідно з повідомленої ОСОБА_5 підозри, а також враховуючи те, що дії підозрюваного спрямовані на завдання шкоди авторитету правоохоронних органів та ЗСУ в цілому, й з огляду на військову загрозу державі Україна з боку Російської Федерації, у цьому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Окрім того, посилання захисника у письмових запереченнях на недоведеність існування ризиків у провадженні, на переконання слідчого судді є неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованих підозрюваному злочинів, та покарання, яке йому загрожує, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені ризики.
Окремо, слідчий суддя зазначає, що доводи захисника про те, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та незадовільний стан здоров`я, не спростовують обґрунтовані у клопотанні слідчого та встановлені об`єктивно існуючі у цьому провадженні ризики та не є стримуючим фактором його належної процесуальної поведінки.

Слідчий суддя відхиляє посилання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника на наявність у нього ряду хронічних захворювань, які унеможливлювали виконання покладених обов`язків, оскільки вони повністю спростовуються показаннями свідків допитаних під час досудового розслідування. Так свідок ОСОБА_17 , який займає посаду начальника медичного пункту, лікаря прикордонної застави швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ в/ч НОМЕР_3 , пояснив, що зовні ОСОБА_5 не мав жодних ознак хвороби або захворювання, будь-яких документів, підтверджуючих у нього виразку шлунку, як він стверджував, не надав, ознак захворювання під час огляду в нього виявлено не було. До того ж, свідок пояснив, що ОСОБА_5 постійно порушував раціон дієтичного харчування, вживав багато жирної, смаженої, печеної їжі та дуже багато палив.

Окрім того, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , що є військовослужбовцями НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ в/ч НОМЕР_3 , кожен окремо, будучі попередженими про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, пояснили, що майор ОСОБА_5 мав вигляд здорової людини, жодних підтверджуючих фактів своєї хвороби не надавав. Також, свідки вказали, що ОСОБА_5 скаржився на виразку шлунку, але при спілкуванні з офіцерами, вони дізнались, що останній мабуть симулює хворобу, щоб уникнути військової служби, оскільки вживає багато калорійної їжі, нехарактерної для вказаної хвороби.

За таких обставин, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, приходжу до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з цим, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру.

З огляду на те, що підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 19.07.2022 року, що унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком саме на 60 днів з дня звернення з клопотанням до суду, який перевищує межі строку досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого в цій частині задовольнити частково, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Окрім того, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід визначити заставу у кримінальному провадженні в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 198480 грн. 00 коп. (із розрахунку один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2481 грн. 00 коп.)
Що стосується доводів захисника про необґрунтованість розміру застави у провадженні, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до абз.2 ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Оцінюючи доводи захисника щодо непомірного розміру застави, який просить застосувати слідчий до ОСОБА_5 слідчий суддя приймає до уваги тяжкість злочинів, у вчиненні яких останній підозрюється, а також суворість покарання, що йому загрожує, у разі визнання винуватим, й наявні відомості про особу підозрюваного, та існуючі ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та інші обставини, які враховуються згідно зі ст.178 КПК України.
Отже, слідчий суддя вважає, що необхідно визначити застави в зазначеному вище розмірі, оскільки він є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи всі обставини кримінальних правопорушень, в яких ОСОБА_5 підозрюється, а також достатнім для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, й таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.
На думку слідчого судді, відсутні підстави вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним, як на цьому наполягає захисник або навпаки, занадто малим для підозрюваного, як стверджує прокурор. Вказана думка узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави на нього будуть покладені такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора та суду не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора та суду із населеного пункту, в якому він проживає або перебуває;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи;
- прибувати по першому виклику прокурора, слідчого або суду на визначений час.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 181, 183, 184, 186, 192 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.402, ч.4 ст.409 КК України задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, тобто до 17.09.2022 року.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн. 00 коп.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора та суду не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора та суду із населеного пункту, в якому він проживає або перебуває;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи;
- прибувати по першому виклику прокурора, слідчого або суду на визначений час.
В іншій частині клопотання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 22.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1