1Справа № 335/4571/22 1-кп/335/639/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2022 за №0000186, відносноОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

02.08.2022 із Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2022 за №0000186, відносноОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України.

Ухвалою судді від 04.08.2022 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 30.08.2022 року, яке за клопотанням обвинуваченого було відкладено на 13.09.2022 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду на підставі обвинувального акту за участі сторін та інших учасників кримінального провадження, оскільки вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України і підстави для його повернення прокурору відсутні.

Обвинувачений, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримали думку прокурора та вважали за можливе призначити справу до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього документи, суд дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя відповідно до ст.ст.32, 33 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення немає.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні. Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначено, що матеріалами кримінального провадження підтверджено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Крім того, встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На думку прокурора більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, особиста порука, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, домашній арешт, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе гарантувати виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язків, та запобігти встановленим ризикам.

З урахуванням зазначеного, прокурор просить суд його клопотання задовольнити та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» та з можливістю внесення застави у розмірі не менше 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не має наміру переховуватись, а клопотання прокурора є необґрунтованим.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2022 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 21.07.2022 року до 18.09.2022 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», з можливістю внесення застави.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, за який законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, який відповідно до ст.12 КК України належить до категорії особливо тяжких злочинів.

Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачений з врахуванням тяжкості покарання, яке передбачено за вчинення інкримінованому йому злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; з урахуванням того, що судовий розгляд знаходиться на етапі підготовчого судового засідання він може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Крім того, про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду свідчить й поведінка обвинуваченого на досудовому слідстві (опір оперативним співробітникам під час його затримання, переховування від органу досудового розслідування), про яку повідомив прокурор у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні, суд виходить із встановлених слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу обставин щодо наявності обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 КК України. При цьому, суд враховує, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом при вирішенні даного питання, крім тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, враховується, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та місце проживання за межами м.Запоріжжя, є особою працездатного віку, що дає достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим, на даний час, тримання обвинуваченого під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, наявне обґрунтоване обвинувачення відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, наявність ризиків, зазначених уст.177 КПК України, існуюча практика Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, усталена позиція Верховного суду, а також мета забезпечення належної поведінки обвинуваченого, свідчать про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При визначенні виду можливого запобіжного заходу, суд враховує існування встановлених в підготовчому судовому засіданні ризиків та вважає необхідним обрати ОСОБА_4 , винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, на даний час, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та вказане в повній мірі відповідає меті такого запобіжного заходу та меті позбавлення особи свободи, як можливому законному випадку порушення такого права, передбаченому абз. с)ст. 5 Європейської конвенції з прав людиниі основоположних свобод. Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування під вартою.

З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що на даний час, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється розмір застави від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, слід визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (із розрахунку 2 481,00 гривень), оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, а саме: з`являтися до суду на його виклик у встановлений термін; не відлучатися з місця проживання, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 202, 205, 314-316, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, на 22 вересня 2022 року на 14-15 год. у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, розташованого за адресою: вул. Перемоги, 107-б, м. Запоріжжя.

Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 11 листопада 2022 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Встановити розмір застави ОСОБА_4 у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок (Отримувач: ТУ ДСА в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу - застава за ОСОБА_4 , номер справи №335/3872/22, Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- з`являтися до суду на його виклик у встановлений термін;

- не відлучатися з місця проживання, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 листопада 2022 року включно.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала, в частині обрання запобіжного заходу, може бути оскаржена в апеляційному порядку, у строки передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством України. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 вересня 2022 року.

Повний текст ухвали буде проголошено 16 вересня 2022 о 14-00 год.

Суддя: ОСОБА_1