Справа № 535/321/22
Провадження № 1-кс/535/34/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року смт Котельва

Слідчий суддя Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у досудовому розслідуванні в рамках кримінального провадження, внесеного 14.05.2022 року до ЄРДР за №0000042 за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 16.05.2020 року про накладення арешту на майно, погодженого цього ж числа прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , у провадженні СД відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2022 року за №0000042 за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Розпорядженням голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської Полтавської області.
Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.
Досудовим розслідуванням встановлено, 13.05.2022 приблизно о 15.50 год. зі служби 102 до чергової частини ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від співробітника поліції про те, що 13.05.2022 року о 15 год. 40 хв. на блокпосту в смт Мала Данилівка, Харківського району Харківської області зупинений транспортний засіб «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , де у пасажира ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено речовину схожу на наркотичні - канабіс.

13.05.2022 року під час огляду місця події КПП в смт Мала Данилівка Харківського району Харківської області по вул. Сумський Шлях, проведено огляд транспортного засобу ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ власником автомобіля є ОСОБА_7 , мешканка АДРЕСА_2 , водій - користувач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_4 , який надав письмову згоду на огляд даного автомобіля, під час якого в підлокітнику транспортного засобу виявлено та тимчасово вилучено: полімерний пакет з речовиною сіро-зеленого кольору, рослинного походження.

Старший дізнавач, прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. 24.05.2022 року Старший дізнавач відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 подала до суду письмову заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, просить задовольнити клопотання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України стверджується зокрема тим, що вилучені речі є рухомим майном, особи, які ним володіють, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності можуть змінити їх вміст, знищити, перемістити у місце, яке не буде відоме органу досудового розслідування, та їх подальше ненадання зможе негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до ч. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Враховуючи те, що вилучене в ході огляду майно є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які містять інші відомості кримінально-протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, тобто відповідають критеріям встановленим у ст. 98 КПК України, а тому вони визнані як речові докази і на них може бути накладений арешт з метою збереження речових доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна зазначаються документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Ніхто на даний час не оспорює належність вилучених речей саме вказаній особі.

Враховуючи вище викладене, приходжу до переконання, що майно, вилучене 20.05.2022 року в ході проведення огляду місця події, є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять (можуть містити на собі) інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, клопотання старшого дізнавача необхідно задовольнити, з метою запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати. Вилучення речей є необхідним для забезпечення їх зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій з ними, у тому числі експертиз.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи вище викладене, приходжу до переконання, що арешт на зазначені вище речові докази необхідно накласти до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку із забороною відчуження, розпорядження, користування вказаним майном.

Відповідно до п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 року речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, для чого необхідним є належне зберігання вищевказаних речових доказів із метою проведення необхідних слідчих дій та проведенні з ними необхідних судових експертиз. Крім того, накладення арешту на вилучені в ході огляду речі, є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також вилучення майна є необхідним для забезпечення його зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України, з метою недопущення його подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження. Враховуючи викладене, у даному випадку доцільно застосувати спосіб арешту, що полягатиме у зберіганні речових доказів у органі, у якому функціонує слідчий підрозділ, а саме: Відділ поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД Відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000042 за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 14.05.2022 року за №0000042, на тимчасове вилучене майно, а саме: полімерний пакет з речовиною сіро-зеленого кольору, рослинного походження, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, знищення, та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилученого майна, який буде зберігатися у камері зберігання речових доказів Відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області: за адресою: м. Дергачі Харківської області, вул. 1 Травня, 10, після проведення відповідних судових експертиз, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити старшому дізнавачу, прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя