Справа № 740/4649/21
Провадження № 1-кп/740/71/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ніжині кримінальне провадження № 0000203, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , відповідно до виконавчого листа № 2-737, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 20.06.2007 року згідно з рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.06.2007 року, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 4391341 від 18.07.2007 року, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області аліментів, починаючи з 01 грудня 2008 року по 31 липня 2009 року та з 01 грудня 2010 року по 31 липня 2021 року, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час злісно ухиляється від сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_9 , а саме:

-мав змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти у період часу з 01.12.2008 року по 31.07.2009 року та з 01.12.2010 року по 31.07.2021 року, оскільки у вказаний період він на тривалому лікуванні не перебував, тобто не існувало жодних обставин, які б свідчили про поважність причин чи вимушеність несплати;

-починаючи з четвертого кварталу 2009 року і по перший квартал 2014 року займався підприємницькою діяльністю, маючи тимчасовий заробіток умисно ухилявся від сплати аліментів, не повідомляв державного виконавця та приховував фактичні доходи, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 134546 гривень 37 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (проступку) визнав, пояснивши, що йому відомо про те, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , він бере участь в утриманні дитини, але офіційно, через виконавчу службу, аліментів майже не сплачував. Кошти для сина він передавав через своїх батьків, купував йому велосипед, телефон і вважає, що син достатньо забезпечений. З нього стягуються аліменти на утримання трьох дітей і у зв`язку з наявною заборгованістю, він протягом тривалого часу офіційно не працевлаштовувався.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим після розлучення вона не спілкувалася, але сину не забороняла спілкуватися з ОСОБА_5 та його батьками. Аліменти ОСОБА_5 не платив, купив сину телефон, іноді давав кошти своїм батькам і ті купували дитині одяг та взуття. Син проживає з нею і вона бажає, щоб обвинувачений офіційно сплачував аліменти на утримання дитини.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він є державним виконавцем і з 2020 року здійснює виконавче провадження з примусового стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 . Він неодноразово спілкувався по телефону з ОСОБА_5 з приводу заборгованості по аліментах, пояснював про відповідальність за невиконання рішення суду, проте ОСОБА_5 продовжує не сплачувати аліменти на утримання дитини, внаслідок чого на даний час утворилась заборгованість у сумі 177 958 грн. 43 коп.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доводиться, крім показань потерпілої та свідка, наступними матеріалами кримінального провадження.

Витягом підтверджується, що 14.05.2021 внесено відомості до ЄРДР за № 0000203, за заявою ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу ухиляється від сплати аліментів на утримання їх спільної дитини (а.с. 27).
Згідно з рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.06.2007 року справа № 2-737, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 43).
На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 2-737 від 20.06.2007 року, який відповідно до матеріалів виконавчого провадження з 18.07.2007 року перебуває на примусовому виконанні у Ніжинському МРВ ДВС.
З розрахунків заборгованості по аліментах (а.с. 53-59) вбачається, що з грудня 2010 року по липень 2021 року обвинувачений жодного разу не сплачував аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 і його заборгованість по аліментах станом на липень 2021 року складає 134 546 грн. 37 коп.
Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів підтверджується, що з 4 кварталу 2009 року до 1 кварталу 2021 року ОСОБА_5 доходів не отримував (а.с. 67).

Відповідно до інформації Ніжинської міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості (а.с. 34), ОСОБА_5 з травня 2007 року по 13 липня 2021 року на обліку в центрі зайнятості не перебував. Станом на 13.07.2021 по м. Ніжину та Ніжинському району налічувалось 107 вільних робочих місць та посад.
Частиною 1 статті 164 КК України встановлено кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.
У судовому засіданні встановлено, що з 01.12.2008 року по 31.07.2009 року та з 01.12.2010 року по 31.07.2021 року обвинувачений ОСОБА_5 не сплачував аліменти на користь потерпілої ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_10 за рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 20.06.2007. Про необхідність сплати аліментів та про наявну заборгованість знав, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, показаннями свідка ОСОБА_11 та не заперечувалося обвинуваченим.
З 2009 року по 2014 року ОСОБА_5 був зареєстрований, як підприємець, проте доходів не отримував, а з 2014 року по липень 2021 року взагалі офіційно не працював та не мав доходів. Згідно з показами, даними обвинуваченим в судовому засіданні, він офіційно не працевлаштовується, у зв`язку з наявністю декількох виконавчих проваджень про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Вищевказаним підтверджується факт ухилення обвинуваченого від сплати аліментів, присуджених за рішенням суду.
Зміст і сутність злісності ухилення, як обов`язкової ознаки складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, розкриті у примітці до цієї статті КК України, і полягає в тому, що діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Як вбачається із розрахунків заборгованості ОСОБА_5 зі сплати аліментів, розмір боргу (134 546 грн. 37 коп.) значно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів, а тому зазначена ознака об?єктивної сторони інкримінованого обвинуваченому кримінального проступку наявна в його діяннях.
Оцінюючи в сукупності надані та перевірені у судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, заслухавши обвинуваченого, потерпілу, свідка, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) доведена повністю, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до проступку, особу винного, який формально позитивно характеризується за місцем проживання, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставина, що пом`якшує покарання, вказана в обвинувальному акті щире каяття не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду і підлягає виключенню, оскільки обвинувачений хоч і визнав факт вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, але не приніс щирого вибачення потерпілій, не намагався виправити наслідки вчиненого. Зазначений висновок знайшов своє підтвердження у позиціях Верховного суду, який у своїй постанові від 18.09.2019 року по справі № 166/1065/18 вказав, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Вирішуючи питання призначення покарання, суд виходить з положень ст.50 КК України, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Зважаючи на викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1