Справа №: 671/89/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , його законного представника ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_9 ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_12 , представника служби в справах дітей ОСОБА_13 , представника ювенальної превенції ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську кримінальне провадження № 0000323 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княгинин Дубенського району Рівненської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, працездатного, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Купіль Волочиського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, працездатного, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

за ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

ОСОБА_7 13 листопада 2019 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступивши в попередню злочинну змову із неповнолітнім ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, разом із ОСОБА_9 підійшли до господарства за адресою: АДРЕСА_1 та через незачинену хвіртку проникли на його територію, перебуваючи на якій, через двері проникли у гаражне приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_12 , де знаходився автомобіль марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1981 року випуску, голубого кольору, після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, відкривши зсередини засув воріт гаражного приміщення, ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_9 викотили вказаний автомобіль за межі господарства та через незачинені двері проникли в салон зазначеного автомобіля.

Після цього, ОСОБА_7 , сівши за кермо та скориставшись ключем, який був залишений в замку запалювання вищезазначеного автомобіля, діючи умисно, без відома і дозволу власника вказаного транспортного засобу ОСОБА_15 та користувача ОСОБА_12 , запустив двигун зазначеного автомобіля та привів його в рух, тобто він разом із неповнолітнім ОСОБА_9 незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1981 року випуску, голубого кольору.

Крім того, 14 листопада 2019 року близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступивши в попередню злочинну змову із неповнолітнім ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, разом із останнім, шляхом вільного доступу, підійшли до автомобіля марки Fiat 280, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску, синього кольору, який знаходився поблизу господарства за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому через незачинені двері проникли в салон зазначеного транспортного засобу.

Далі, ОСОБА_7 , сівши за кермо та скориставшись ключем, який був залишений в замку запалювання вищезазначеного автомобіля, діючи умисно, без відома і дозволу власника вказаного транспортного засобу ОСОБА_16 та користувача ОСОБА_17 , запустив двигун зазначеного автомобіля та привів його в рух, тобто разом із неповнолітнім ОСОБА_9 повторно, незаконно заволоділи автомобілем марки Fiat 280, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску, синього кольору.

Окрім того, 13 листопада 2019 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння з метою особистого збагачення, в присутності сторонніх осіб, із салона автомобіля марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1981 року випуску, голубого кольору з ніші для речей (бардачка) відкрито викрав грошові кошти в сумі 4000 грн., які належать потерпілому ОСОБА_12 , чим завдав останньому матеріального збитку.

Також, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є неповнолітнім, діючи умисно, шляхом пропозиції заохотив останнього до вчинення кримінальних правопорушень, а саме викликав у неповнолітнього ОСОБА_9 бажання незаконно заволодіти транспортними засобами, а саме: 13 листопада 2019 року близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 , разом із неповнолітнім ОСОБА_9 незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1981 року випуску, голубого кольору та 14 листопада 2019 року близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_7 разом із неповнолітнім ОСОБА_9 незаконно заволоділи автомобілем марки Fiat 280, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску, синього кольору. Своїми діями ОСОБА_7 викликав у неповнолітнього ОСОБА_9 бажання і рішучість взяти участь у вчиненні злочинів, чим втягнув останнього у злочинну діяльність.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні зазначених вище правопорушень визнав. Обвинувачений показав, що вчинив правопорушення внаслідок перебування в стані сильного алкогольного сп`яніння. У вказаний в обвинуваченні день та час, він разом із друзями, в тому числі і ОСОБА_9 в нічну пору відпочивали в с. Кушнирівка, під час чого він запропонував покататися на автомобілі. Йому було відомо, що ОСОБА_12 не закриває гараж, тому вони з ОСОБА_9 зайшли в гараж, викотили автомобіль з гаража та сіли в автомобіль. Також разом з ними сів ОСОБА_18 . Проїхавши невелику відстань автомобіль зламався, оскільки двигун не запускався. Також з бардачка автомобіля він взяв гроші, точної суми не пам`ятає, думає, що було 400 грн., за які він в подальшому купляв горілку. Вказує, що він не звертав уваги, чи ОСОБА_18 та ОСОБА_9 , які разом з ним перебували в автомобілі, бачили як він брав гроші з бардачка. Після цього, коли вони йшли з ОСОБА_9 по дорозі, то побачили автомобіль марки Fiat, в який через незачинені двері проникли в салон та він, ОСОБА_7 , сів за кермо, за допомогою ключа, який був залишений в замку запалювання запустив двигун, привів автомобіль в рух. На даному автомобілі вони разом із ОСОБА_9 , який сидів на пасажирському сидінні, їздили в сусіднє село, після чого на польовій дорозі автомобіль поламався, двигун не запускався, тому вони залишили автомобіль на дорозі. Вказує, що з ОСОБА_9 вони товаришують біля 5 років, один раз він приходив до нього додому, вони разом рибалили, однак, він не цікавився віком ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що вину у вчиненому визнає повністю та кається. Показав, що у вказаний в обвинуваченні день та час він відпочивав в с. Кушнирівка разом із ОСОБА_7 , на пропозицію якого покататися на автомобілі його батька, вони пішли на господарство, відкрили гараж, викотили з нього автомобіль марки ВАЗ 21061 за межі господарства подалі від господарства та при цьому двигун не запускали, що ніхто стороній не почув. Двері автомобіля були незачинені, ОСОБА_7 сів за кермо, а він сів на заднє пасажирське сидіння та поїхали. З ними також в автомобіль на пасажирське сидіння біля водія сів ОСОБА_18 . Вони проїхали в селі Кушнирівка невелику відстань, а далі автомобіль зупинився, двигун не запускався. Оскільки у них не вийшло запустити двигун, автомобіль припаркували на узбіччі в зворотньому напрямку. Далі вони пішли в центр села Кушнирівка, де вирішили придбати і випити горілки. Вони купили горілку, за яку платив ОСОБА_7 , після чого біля дороги побачили автомобіль марки Фіат бус, який, як їм тоді було відомо, належить ОСОБА_17 . ОСОБА_7 відкрив незачинені двері даного автомобіля, побачив ключі в замку запалювання, сів в автомобіль і запропонував йому поїхати з ним, на що він погодився. На зазначеному автомобілі вони їздили в с. Слобідка та планували до 5 години ранку повернути автомобіль ОСОБА_17 , однак, коли верталися назад, на польовій дорозі автомобіль зіпсувався, двигун не запускався. Вони залишилися спати в автомобілі до ранку, після чого розійшлися. Пояснив, що вчинив правопорушення через те, що був в стані алкогольного сп`яніння. З ОСОБА_7 вони перебувають в дружніх відносинах біля 5 років, до цієї події вони регулярно спілкувалися приблизно один раз в місяць, однак щодо його віку вони не розмовляли.

Вина обвинувачених у вчиненні даних кримінальних правопорушень об`єктивно підтверджується сукупністю доказів:

- показаннями свідка ОСОБА_19 , матері потерпілого ОСОБА_12 , яка показала, що зранку 14 листопада 2019 року в с. Кушнирівка вона виявила, що належний її синові автомобіль стоїть неподалік від їхнього господарства. Біля автомобіля стояв ОСОБА_7 , який в її присутності взяв з салону автомобіля пляшку пива та віддав їй ключі від автомобіля. При цьому, ОСОБА_7 був з ознаками алкогольного сп`яніння і почав заперечувати свою причетність до заволодіння автомобілем. Тоді ж в центрі села вона побачила поліцейських, яким повідомила про дану подію, а також по телефону повідомила сина. Свідок пояснила, що автомобіль зберігався в гаражі на господарстві по АДРЕСА_3 . Також свідок вказала, що їй достовірно відомо про те, що в салоні автомобіля, а саме в бардачку, знаходилися належні її синові грошові кошти у сумі 4000 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні показав, що він разом із обвинуваченими та двома дівчатами в нічну пору пили пиво на автобусній зупинці в с. Кушнирівка. ОСОБА_7 запропонував їм покататися на автомобілі, належному його батькові, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пішли за автомобілем. Невдовзі вони обидвоє приїхали на автомобілі марки ВАЗ 21061, в якому ОСОБА_7 був за кермом. Далі вони всі разом сіли в автомобіль і поїхали, однак через короткий проміжок часу двигун автомобіля заглохнув. ОСОБА_7 спробував завести автомобіль, однак поламав ключа та зізнався, що це не його автомобіль. Свідок вказав, що він бачив, як ОСОБА_7 брав з бардачка даного автомобіля гроші, однак точної суми не пам`ятає, були купюри 500 грн. та 200 грн. Залишивши автомобіль ВАЗ на дорозі, вони пішли з місця події. Після цього, ОСОБА_7 з ОСОБА_9 пішли разом, звідки приїхали на іншому автомобілі синього кольору типу бус. ОСОБА_7 був за кермом, ОСОБА_9 був на пасажирському сидінні. Він запитав обвинувачених, для чого вони взяли автомобіль та сказав їм, щоб повернули автомобіль на місце, на що вони не відреагували та поїхали далі.;

- даними проколів прийняття заяв від ОСОБА_12 та від ОСОБА_17 від 14 листопада 2019 року, в яких вони, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, повідомили орган поліції про вчинене кримінальне правопорушення;

- даними протоколів огляду місця події від 14 листопада 2019 року з таблицями ілюстрацій до них території господарства та гаража, розташованих по АДРЕСА_3 , належного потерпілому ОСОБА_12 , а також ділянки місцевості, розташованої на цій же вулиці на відстані 200 м від даного господарства, де працівниками поліції було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- даними протоколів огляду місця події від 14 листопада 2019 року з таблицями ілюстрацій до них території поблизу господарства за адресою: Хмельницька область, Волочиський район, с. Кушнирівка вул. Шкільна, 7, де знаходився автомобіль марки Fiat 280, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також огляду ділянки грунтової дороги за межами с. Кушнирівка, де було виявлено та вилучено зазначений автомобіль, а також вилучено три недопалки цигарок, залишки грунту з ознаками мороти та контрольний зразок грунту, проведено змиви із поверхні об`єктів на автомобілі (двері, кермо, ручки перемикання передач, кришки бардачка);

- постановами про визнання речовими доказами від 14 листопада 2019 року та від 15 листопада 2019 року, згідно яких визнано речовими доказами вилучені під час огляду місця події автомобілі, а також два конверти із зразками грунту та контрольним зразком грунту, сім паперових конвертів із змивами та контрольним змивом, п?ять паперових конвертів із змивами та контрольним змивом, два паперові конверти із трьома недопалками цигарок,;

- постановою про визнання речовими доказами від 14 листопада 2019 року вилучених під час затримання ОСОБА_7 пари білих кросівок;

- даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіля марки Fiat 280, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску, синього кольору.;

- даними протоколів отримання зразків для експертизи від 19 листопада 2019 року щодо відібрання у ОСОБА_7 зразків папілярних ліній обох рук, букального епітелію, змивів з обох рук та венозної крові та даними протоколів отримання зразків для експертизи від 27 листопада 2019 року щодо відібрання у ОСОБА_9 букального епітелію, змивів з обох рук та венозної крові, папілярних ліній обох рук.;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 листопада 2019 року з таблицею ілюстрацій, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_20 (брат ОСОБА_7 ) впізнав ОСОБА_9 , з яким ОСОБА_7 в 2018 році приходив до них додому.;

- даними висновку експерта № 9.3-0089:19 від 10 грудня 2019 року, згідно якого за результатами проведеної судової біологічної експертизи встановлено, що сліди пото-жирових виділень на марлевих тампонах зі змивами (об`єкти№№6-8) можуть походити від особи (осіб) з групою крові з АВ (ІV) за умови походженння слідів поту від кількох осіб, домішка поту не виключається від ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (за обов`язкової присутності поту особи, організму якої притаманний антиген В);

- даними висновку експерта № 4.1-0492:19 від 03 грудня 2019 року, згідно якого за результатами проведеної судової трасологічної експертизи, зокрема, встановлено, що: - слід низу підошви взуття 100х85мм, зафіксований у гіпсовому зліпку, залишений аналогічним взуттям за розмірними характеристиками елементів та малюнком підошви взуття ОСОБА_7 ; - слід низу підошви взуття 130х110 мм, вилучений на слідокопіювальну плівку, залишений аналогічним взуттям за розмірними характеристиками елементів та малюнком підошви взуття ОСОБА_7 ;

- даними висновку експерта № 9.3-0090:19 від 12 грудня 2019 року, згідно якого за результатами проведеної судової біологічної експертизи встановлено, що на представлених на дослідження недопалках сигарет Compliment (об`єкти №№6-8) виявлено слину. Сліди пото-жирових виділень на марлевому тампоні зі змивом (об`єкт № 2) можуть походити від особи (осіб) з групою крові АВ (ІV), за умови походження слідів поту від кількох осіб, домішка поту не виключається від ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (за обов`язкової присутності поту особи, організму якої притаманний антиген В). Сліди поту на марлевих тампонах (об`єкти №№ 4,5) та сліди слини на недопалках (об`єкти №№6-8) можуть походити від особи (осіб) з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ;

- даними медичних довідок від 14 листопада 2019 року № 141, № 142, згідно яких за результатами обстеження, проведеного 14 листопада 2019 року лікарем Волочиської ЦРЛ ОСОБА_21 , було встановлено, що ОСОБА_7 о 11 год. 45 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає 1,99 проміле, у ОСОБА_9 о 12 год. 50 хв. первинні показники алкотестера становили 0,09 проміле.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, за ч. 1 ст. 304 КК України, тобто втягнення неповнолітнього в злочину діяльність.

Дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, суд вважає, що за цим епізодом дії ОСОБА_7 , який раніше не судимий, слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 32 КК України, вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Згідно з приміткою до ст. 185 КК України, у ст.ст. 185, 186, та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або ст.ст. 187, 262 цього Кодексу.

Виходячи з цього, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 КК України, не утворює такої кваліфікуючої ознаки як повторність для кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що викрадена з автомобіля ОСОБА_12 сума коштів була меншою, ніж зазначено в обвинуваченні, суд розцінює як спосіб захисту та намір пом`якшити відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і до уваги не приймає, оскільки такі показання суперечать наведеним вище доказам.

Щодо доводів ОСОБА_7 про необізнаність щодо неповнолітнього віку ОСОБА_9 , суд враховує наступне.

Так, стаття 304 КК України передбачає, зокрема, відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність. Під втягненням неповнолітнього у злочинну чи іншу антигромадську діяльність треба розуміти певні дії дорослої особи, вчинені з будь-яких мотивів і пов`язані з безпосереднім впливом на неповнолітнього з метою викликати у нього рішучість взяти участь в одному чи декількох злочинах або займатись іншою антигромадською діяльністю. Втягнення завжди передбачає наявність причинного зв`язку між діями дорослої особи і виникненням у неповнолітнього бажання вчинити протиправні дії.

Втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, передбачає всі види фізичного насильства і психічного впливу, у тому числі й пропозицію вчинити злочин.

Так, судом установлено, що ОСОБА_9 погодився вчинити злочин на пропозицію ОСОБА_7 і якби не було такої пропозиції, то на вчинення злочину самостійно він би не пішов. При цьому, суд враховує, що обвинувачені були тривалий час знайомі, спілкувалися та разом проводили дозвілля, а тому ОСОБА_7 був обізнаний про вік ОСОБА_9 .

Також, на думку суду, встановлені обставини щодо тривалого особистого знайомства обвинувачених, в тому числі і те, що ОСОБА_9 приходив додому до ОСОБА_7 , і, відповідно, знав, де розташоване його господарство, у сукупності з іншими обставинами, в тому числі і те, що проникнення в гаражне приміщення, де знаходився автомобіль марки ВАЗ 21061 та викочування автомобіля з гаража без ввімкнення двигуна, з метою уникнення зайвого шуму та привернення уваги сторонніх осіб, в сукупності з іншими дослідженими доказами, свідчать про наявність у ОСОБА_9 умислу на заволодіння даним транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим є їхнє каяття, а також вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення в неповнолітньому віці.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченим, є вчинення ними кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що обвинувачені є особами молодого віку, працездатні, не працюють, не одружені, на диспансерному обліку в нарколога та Д обліку у психіатра не перебувають, за місцем проживання характеризуються посередньо. ОСОБА_7 має одну неповнолітню дитину, раніше не судимий. ОСОБА_9 виховувався в повній багатодітній сім`ї, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Також суд враховує думку потерпілих, які не наполягають на суворій мірі покарання обвинуваченим.

Ухвалюючи вирок суд приймає до уваги досудові доповіді персоналу органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених, згідно яких ризик небезпеки ОСОБА_7 для суспільства, у тому числі і для окремих осіб, оцінені як середній, а ризик вчинення ОСОБА_9 повторного кримінального правопорушення оцінений як низький.

Згідно з висновками персоналу органу пробації, у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, доцільним є покладення на обвинувачених обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з органом з питань пробації.

Враховуючи сукупність усіх перерахованих вище обставин у поєднанні з тяжкістю кримінальних правопорушень, що визначена законом, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімального розміру, визначеному санкціями інкримінованих їм статтей КК України, без застосування конфіскації майна за ч. 2 ст. 289 КК України. Щодо покарання, призначеного ОСОБА_7 , слід застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.

Оскільки, на думку суду, виправлення та перевиховування обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України.

З метою забезпечення належної поведінки обвинувачених у період іспитового строку на них слід покласти передбачені ст. 76 КК України обов`язки.

Підстави для пом`якшення покарання із застосуванням до покарання ст. 69 КК України відсутні.

Суд вважає, що таке покарання за своїм видом є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових нових кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_17 подав цивільний позов до обвинувачених, в якому, просив стягнути з обвинувачених кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 80000 грн.

Обвинувачені даний цивільний позов не визнали.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відшкодування моральної шкоди проводиться відповідно до правил ст. 1167 ЦК України, а саме моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами, але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілому злочинними діями обвинувачених була завдана моральна шкода, що беззаперечно викликало негативні емоції у потерпілого, який вимушений був з`являтися в правоохоронні органи, приймати участь в слідчих діях, що викликало у нього моральні страждання, негативно плинуло на його психоемоційний стан, внесло зміни у звичний уклад життя.

Оцінивши характер протиправних дій обвинувачених та їх наслідки, глибину та тривалість душевних страждань потерпілого, виходячи із загальнолюдських уявлень про цінність права володіння майном як такого, суд вважає, що будь-яке посягання на це право безумовно пов`язане з певними душевними стражданнями, глибину яких, у цьому випадку, суд оцінює з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, керуючись принципом розумності, визначає до стягнення на користь потерпілого 10000 грн., вважаючи таку суму справедливою компенсацією заподіяних потерпілому моральних страждань.

Згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_12 , його цивільний позов до ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, ч. 1 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 304 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

- - за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 років позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 304 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати час його попереднього ув`язнення з 14 листопада 2019 року по 16 листопада 2019 року включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_17 10000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази по справі: 1) автомобіль марки ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_12 , залишити потерпілому ОСОБА_12 за належністю; 2) автомобіль марки Fiat 280, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_17 , залишити потерпілому ОСОБА_17 за належністю; 3) два конверти із зразками грунту та контрольним зразком грунту, сім паперових конвертів із змивами та контрольним змивом, п?ять паперових конвертів із змивами та контрольним змивом, два паперові конверти із трьома недопалками цигарок, що передано на відповідальне зберігання в камеру для зберігання речових доказів Волочиського ВП - знищити; 4) пару білих кросівок, які передано на відповідальне зберігання в камеру для зберігання речових доказів Волочиського ВП, передати за належністю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі по 3780 грн. 50 коп. з кожного.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: