Справа № 761/7897/22
Провадження № 1-кп/761/2380/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 25.02.2022, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осипенко, Бердянського району, Запорізької області, громадянина України, не зареєстрованого та без фактичного місця проживання, раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою від 11 травня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 липня 2022 року включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого, у зв`язку із неможливістю закінчити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку, поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, встановлені судом при обранні запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо продовження тримання ОСОБА_2 під вартою. Вказував, що ризики заявлені у клопотанні прокурора не доведені. Просив врахувати, що ОСОБА_2 частково визнає вину. При цьому наголошував, що тяжкість обвинувачення не може бути підставою для тримання особи під вартою. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст.183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Проаналізувавши доводи, наведені прокурором, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_2 , а саме вчинення тяжкого злочину пов`язаного із незаконним обігом психотропних речовин, найсуворіше покарання за який передбачає позбавлення волі до десяти років з конфіскацією майна, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який з 21.12.2020 року, згідно з ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває у розшуку, як особа що ухиляється від суду, офіційно не працює, а й отже не володіє стабільним джерелом прибутку, не має постійного місця проживання, що у своїй сукупності вказує на існування реального ризику щодо можливості останнього, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, і згадані обставини свідчать про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу до ОСОБА_2 , у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Крім того, судом ретельно проаналізовані і доводи захисника ОСОБА_5 про недопустимість обґрунтування продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посиланням на тяжкість обвинувачення. Так суд, визнає, що тяжкість обвинувачення не може бути основним чи навіть єдиним чинником який міг би зумовлювати необхідність тримання особи під вартою. Разом з тим, згідно з практикою ЄСПЛ суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а у рішенні по справі «W проти Швейцарії» зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства. В той же час, суд наголошує, що при винесенні рішення не спирається виключно на тяжкість обвинувачення, проте оцінює всі доводи сторін та докази якими вони ці доводи обґрунтовують в сукупності, де тяжкість обвинувачення є лише одним з факторів, що беруться до уваги.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

При цьому, суд вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження зазначених прокурором ризиків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що запобіжний захід відносно ОСОБА_2 , у вигляді тримання під вартою необхідно вважати продовженим до 14 серпня 2022 року включно, підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 , з тримання під вартою на інший суд не вбачає.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання ним процесуальних обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого, у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_2 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим з огляду на фактичні обставини цього кримінального провадження та обсяг підозри, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інших даних про його особу, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права обвинуваченого, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_2 , суд не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14 серпня 2022 року включно.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року по справі № 761/9451/21.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником.

Повний текст ухвали оголосити 20 червня 2022 року о 15 год. 20 хв.

Суддя: ОСОБА_1