Провадження № 1-кс/752/38/22
У Х В А Л А
Іменем України
21 липня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру від 10 червня 2021 року у кримінальному провадженні №0001523 від 13.02.2016 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні №0001523 від 13.02.2016 року ОСОБА_5 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва та просив слідчого суддю скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001523, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 13.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, складене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , та зобов`язати внести відповідно відомості до ЄРДР.
В обґрунтування скарги вказує, що прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001523 від 13.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Прокурором ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні - заволодінні чужим майном або придбанням права на майно шляхом обману чи зловживання довірою в особливо великих розмірах (шахрайство), відповідальність за яке, передбачено ч. 4 статті 190 КК України.
Вважає, що повідомлення про підозру складено та здійснено з порушенням кримінального процесуального закону, оскільки належного підтвердження про вручення повідомлення про підозру матеріали кримінального провадження не містять. Вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 неможливо розцінювати як належне в порядку ч. 2 ст. 135 КПК України, оскільки в розумінні положень Сімейного кодексу України, остання не є родичем підозрюваного, згадане не вбачається із матеріалів кримінального провадження. Крім того, адреси, на які надсилалось повідомлення про підозру в порядку ч. 1 ст. 135 КПК України, не підтверджені матеріалами кримінального провадження, як такі, за якими підозрюваний проживав та/або перебував. Сама підозра не обґрунтована та є безпідставною, а тому, за переконанням захисника, підлягає скасуванню.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні скарги, зазначаючи про те, що вимоги, встановленні КПК для повідомлення особі про підозру органом досудового розслідування та процесуального керівництва, дотримані в повному обсязі, а матеріали кримінального провадження містять достатню кількість фактичних відомостей для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 4 статті 190 КК України
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги та докази, якими вона обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи із наступних підстав.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України (в редакції чинній на момент розгляду скарги) на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в т.ч. повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).
Водночас Конституція України в статті 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації частини першої статті 58 Конституції України є положення частини першої статті 5 КПК 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147 VIII частина перша статті 303 КПК 2012 року була доповнена пунктом 10, а отже, згаданий пункт за загальним правилом підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом, в частині таких змін.
Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIIIположення п. 10 ч. 1ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року. Вказана норма неконституційною не визнавалася.
Отже, з підстав, указаних у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру, у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.
З матеріалів скарги вбачається, що відомості до ЄРДР у кримінальному проваджені №0001523, в межах якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - внесені 13.02.2016 року. А дія положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України набрала чинності 16.03.2018 року і не має зворотної дії у часі та в даному випадку застосуванню не підлягає.
На момент внесення відомостей до ЄРДР у кримінальному проваджені №0001523, в межах якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру, діяла редакція КПК України 2012 року, в прийнятій редакції (без внесення до неї змін).
У вказаній редакції кримінального процесуального законодавства, положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачалось можливості оскарження повідомлення про підозру.
Оскільки право на оскарження підозри в підозрюваного та його захисника не виникло, питання обґрунтованості підозри не може бути предметом розгляду в даному судовому засіданні слідчим суддею.
А тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що статтею 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала: про зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; про відмову в задоволенні скарги, та не передбачено прийняття інших ухвал, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
1. Скаргу залишити без задоволення.
2. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.
3. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1