№ провадження 1-кп/208/297/22
УХВАЛА

27 липня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України, провадження по якій зупинено у зв`язку з тяжкою хворобою останнього.

До суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування арешту з автомобіля ВАЗ-2103 державний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою Заводського райсуду м. Дніпродзержинська 13.11.2020 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що майно на яке накладено арешт належить йому на праві приватної власності. Згідно матеріалів кримінального провадження, з зазначеним автомобілем проведені всі необхідні слідчі дії, в тому числі експертизи, тому вважає, що в накладені арешту відпала потреба.

В відновлене судове засідання обвинувачений не з`явився, надавши заяву, де підтримав свої вимоги та просив розглянути без його участі.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали справи, вислухавши думку прокурора, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 174 КПК України, обвинувачений, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом. Суд повинен застосовувати найменший обтяжливий спосіб арешту майна та застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження прав та інтересів осіб, або інших негативних наслідків.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, захисника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У справі «Свіргунець проти України» ЄСПЛ наголошує, що будь-яке втручання в мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять утручання в права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

При розгляді клопотання суд прийшов до висновку, що на теперішній час у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт належного ОСОБА_6 автомобіля відпала потреба, оскільки усі слідчі дії, направлені на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, проведені, досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, що свідчить про досягнення мети стадії досудового розслідування, в межах якої був застосований відповідний захід забезпечення кримінального провадження.

Підстави арешту автомобіля з метою забезпечення цивільного позову відсутні, так як відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_7 , цивільний позов по справі ним подаватись не буде. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він не має.

Підстави застосування спеціальної конфіскації, як вони передбачені ст. 96-2 КК України, відсутні.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, серед іншого, у разі скасування арешту.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169, 174, 335, 350, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.11.2020 року, на автомобіль ВАЗ-2103, номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вулиця Медична 15,

скасувати, та повернути володільцю або уповноваженій особі негайно.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, - зупинити, до видужання останнього.

Суддя ОСОБА_1