Справа № 308/4093/22
Провадження № 11-кп/4806/292/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у відкритті провадження

02.06.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 липня 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 27.04.2022 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 02.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000719, щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Цим вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання, затверджене угодою, а саме: за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки; за ч. 1 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією належного йому майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зараховано строк тримання ОСОБА_2 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання № 9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 01.02.2022 до 27.04.2022.

На підставі ст. 71 та ч. 3 ст. 78 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2021 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, визначено обвинуваченому ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць з конфіскацією належного йому майна.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - залишено без зміни.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_2 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн.

У разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_2 покладено наступні обов`язки: - прибувати до суду на його першу вимогу; - не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці), без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджену вартість проведення судових експертиз у розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 82 копійок.

Ухвалено вилучити в ОСОБА_2 військовий квиток та надіслати такий до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речові докази у кримінальному провадженні:
- грошові кошти в сумі 204 грн (купюра номіналом 200 гривень серії ДЄ 6882656; купюра номіналом 1 гривня серії УМ 3031454; купюра номіналом 1 гривня серії СЗ 9334569); грошові кошти в сумі 51 грн (купюра номіналом 50 гривень серії СК 4704303; купюра номіналом 1 гривня серії КД 5152436; купюра номіналом 2 гривні серії СВ 9013457); мобільний телефон марки «Iphone 6s», сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , - ухвалено повернути власнику ОСОБА_2 ;
- згорток фольги сірого кольору з кристалічною речовиною білого кольору всередині, яка в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою в перерахунку на метамфетамін основу 0,1526 г; згорток фольги сірого кольору з кристалічною речовиною білого кольору всередині, яка в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою в перерахунку на метамфетамін основу 0,1640 г; речовину, яка в своєму складі містить наркотичну речовину, обіг якої заборонено екстракт канабісу, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,4695 г; пластикову пляшку, підготовлену для викурювання наркотичного засобу, на горловині якого знаходилась фольга, сірого кольору з залишками наркотичної речовини, - ухвалено знищити.

Скасовано арешт, накладений ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/1204/22 від 03.02.2022, 08.02.2022, 08.02.2022.

Не погоджуючись із указаним вироком у частині призначеного покарання, обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про зміну вироку шляхом пом`якшення йому покарання до позбавлення волі на строк 1 рік.

Дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого необхідно відмовити з таких підстав.

Так, згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку, зокрема, обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддею-доповідачем встановлено, що при затвердженні укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 угоди про визнання винуватості, обвинуваченому ОСОБА_2 призначено покарання за кожне кримінальне правопорушення, а також остаточне із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ст. 71 та ч. 3 ст. 78 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць із конфіскацією належного йому майна, яке й узгоджено між прокурором та обвинуваченим при укладенні угоди про визнання винуватості.

Разом із тим, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_2 при укладенні угоди про визнання винуватості та у суді першої інстанції погодився на призначення йому узгодженого покарання, і при цьому, судом першої інстанції виконано вимоги, встановлені ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги і те, що угода про визнання винуватості укладена між вказаними вище сторонами, утому числі за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

Вищенаведене свідчить про те, що обвинувачений звернувся з апеляційною скаргою на вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 , з підстав, не передбачених положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, з огляду на положення частини 4 статті 399 КПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 523/13129/17 (провадження № 51-3421км18) та ухвалі від 11 жовтня 2018 року у справі № 165/1091/19 (провадження № 51-5018ск19) висловлював свою позицію щодо можливості апеляційного оскарження вироків постановлених на підставі угод про визнання винуватості, і дійшов висновку, що посилання на порушення, які не належать до підстав оскарження вироку за угодою про визнання винуватості відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК, не доводить права на оскарження такого вироку.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 , апеляційний суд бере до уваги те, що в Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яку подав обвинувачений ОСОБА_2 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2022 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 27.04.2022 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000719 від 02.12.2021, щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати обвинуваченому ОСОБА_2 як особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, - у той самий строк із моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_5