Провадження 1-в/193/145/22
У Х В А Л А
іменем України

29 серпня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
10 травня 2022 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі. В обґрунтування клопотання засуджений вказує, що він відбуває покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» у вигляді позбавлення волі. На даний час він є інвалідом ІІ групи інвалідності, раніше не судимий, готовий після звільнення вести нормальний спосіб життя та вступити до територіальної оборони, тому просить звільнити його умовно-достроково.
Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, зазначив, що перебуваючи у місцях позбавлення волі він належні висновки зробив.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснивш, що засуджений характеризується посередньо, є інвалідом 2 ї групи, за власним бажанням працює днювальним без оплати праці.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 по даній справі засуджений 15.05.2019 за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 10.12.2018. Кінець строку: 10.12.2022.
На підставі ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Так, під час вивчення матеріалів особової справи засудженого, суд враховує не лише час перебування ним у Софіївській ВК-45, а й увесь період його відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 11.12.2018. Під час перебування його в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)», характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
Згідно характеристики вбачається, що з 09.07.2019 міру кримінального покарання відбуває в ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)», де характеризується негативно. Мав три стягнення, та з метою стимулювання правослухняної поведінки у засудженого до ОСОБА_5 застосовано два заохочення у вигляді подяки. За станом здоров`я є інвалідом ІІ групи.
При виконані дорученої роботи недбало ставиться до майна і предметів, якими користується.Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує згідно графіка, до їх виконання ставиться посередньо.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У стосунках з персоналом установи виконання покарань не щирий, допускає випадки не тактовної поведінки.
Заходи виховного характеру відвідує регулярно, реагує на них формально.Зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Належної соціально-корисної активності не виявляє.
Відтак, з огляду на характеристику засудженого, суд дійшо висновку, що на протязі всього строку відбування покарання засуджений не проявив стійкого прагнення до виправлення, зокрема останній так-сяк ставиться до виконання суспільно-корисної роботи в установі, на заходи виховного характеру реагує лише формально, соціальної активності не проявляє, що у підсумку з його трьома стягнення за порушення режиму утримання, які і хоча й погашені за спливом строку, за наявності двох заохочень, не свідчать про його зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.
Враховуючи вищевикладене та водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, зокрема враховуючи суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд дійшов остаточного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1