ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1700/22 Справа № 664/1044/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року було продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 липня 2022 року.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 може скоїти інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, повторити протиправну поведінку.

Суд першої інстанції врахував тяжкість, характер, ступінь суспільної небезпеки та суворість покарання кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , тому суд першої інстанції зробив висновок, що інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на інший, не повязаний з триманням під вартою.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що підозра у скоєнні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України є необгрунтованою та не підтверджена доказами.

Захисник зазначає, що стороною обвинувачення не доведено та не підтверджено належними доказами існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник наголошує, що обвинувачений ОСОБА_7 безпідставно декілька років утримується у Миколаївському слідчому ізоляторі.

Захисник зазначає, що у обвинуваченого ОСОБА_7 на утриманні знаходиться його дружина та малолітні діти, підозру у скоєнні іншого кримінального правопорушення йому не предявлено, а також у разі застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не повязаного з триманням під вартою, обвинувачений має намір укласти договір оренди житлового приміщення, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Захисник наголошує, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стсовно ОСОБА_7 не містить вихідного номеру та дати реєстрації цього документу, а також штрих-коду системи електронного діловодства.

Захисник зазначає, що ухвала суду першої інстанції винесена незаконним складом суду тому, що матеріали справи було повторно розподілено та змінено номер провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Захисник ОСОБА_6 не вийшов на звязок, був належним чином повідомлений про дату час розгляду справи, тому колегія суддів, з урахуванням положень ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розглянула апеляційну скаргу за його відсутності.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до пятнадцяти років або довічне позбавлення волі, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, тому ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що обвинувачений, може вчинити інше правопорушення, оскільки відповідно до відомостей, викладених в клопотанні прокурора, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тобто, має схильність до скоєння злочинів, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника щодо того, що обвинувачений ОСОБА_7 має на утриманні дружину та малолітніх дітей, оскільки ці обставини не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, крім того, ці обставини існували і на момент скоєння злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 331 КК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Колегія суддів зазначає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, а доводи захисника про відсутність вихідного номеру, дати реєстрації, а також штрих-коду системи електронного діловодства не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Доводи захисника стосовно того, що справа тривалий час розглядається у суді, колегія суддів не вважає підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та зміни запобіжного заходу, оскільки тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину.

Також колегія суддів зазначає, що питання обґрунтованості підозри не є предметом судового розгляду, з огляду на стадію кримінального провадження та висунення прокурором обвинувачення і на даній стадії вже здійснюється судовий розгляд доведеності обвинувачення.

Питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги захисника про повторний розподіл справи судом першої не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки перегляд ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою здійснюється апеляційним судом, відповідно до вимог ст. 422-1 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 422-1 КПК України, суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції тільки ухвалу про продовження строку тримання під вартою та клопотання про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

З матеріалів провадження клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ухвали про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , які були дослідженні колегією суддів не вбачається, що ухвала суду першої інстанції була постановлена незаконним складом суду, а тому не приймає доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України залишити без задволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3