Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/133/22
Провадження 1-кп/483/93/2022
ВИРОК
Іменем України
28 квітня 2022 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції з приміщенням Рівненського міського суду Рівненської області та Івано-Франківського апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000451 від 10 грудня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Березне Березнівського району Рівненської області, є громадянином України, неодруженим, з середньо-спеціальною освітою, не працює, на момент вчинення злочину проходив військову службу за контрактом на посаді оператора групи команди НОМЕР_1 загону військової частини НОМЕР_2 у військовому званні старший матрос, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду за наступних обставин.

23 грудня 2020 року ОСОБА_4 уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 контракт про проходження громадянами України військової служби на посадах рядового та старшинського складу строком на 3 (три) роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23 грудня 2020 № 124-РС ОСОБА_4 було призначено на посаду оператора групи спеціального призначення команди водолазів-мінерів загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23 грудня 2020 року № 277 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_2 .
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Відтак з 23 грудня 2020 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17 березня 2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період як періоду, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 (затверджений Законом України від 17.03.2014 № 1126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу, про що обвинуваченому ОСОБА_4 достеменно було відомо.
13 вересня 2021 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді оператора групи команди НОМЕР_1 загону військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду крім воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та в подальшому незаконно перебував поза її межами, та проводив час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних сил України, при цьому не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до військової частини до 10 год. 00 хв. 14 січня 2022 року, коли він добровільно прибув до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві та заявив про себе як про дійсного військовослужбовця військової служби за контрактом та вчинений ним злочин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому нез`явленні вчасно на службу без поважних причин винним себе визнав повністю та дав показання про те, що дійсно у вересні 2021 року самовільно залишив військову частину, у зв`язку із тим, що хотів у відпустку, однак йому її не надавали. У вчиненому щиро кається.
За згодою учасників судового розгляду відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Аналізуючи досліджені у провадженні докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і кваліфікує дії ОСОБА_4 як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставини, що його пом`якшують з`явлення із зізнанням, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Цивільний позов у провадженні не заявлено, речових доказів, судових витрат немає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: