ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/1962/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/351/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 296 КК України
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

21 лютого 2022 року м. Херсон

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 11.01.2022 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком два місяці. Запобіжний захід не застосовувався. Строк відбування покарання обчислено з дня затримання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили. Вирішено питання щодо речових доказів.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_3 просить вирок суду в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 та призначеного йому покарання скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність через безпідставну перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 3 ст. 296 на ч. 2 ст. 125 КК України та призначення йому в зв`язку з цим явно несправедливого покарання через м`якість. Постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК, переглядає судові рішення у межах апеляційної скарги.

З метою визначення меж апеляційного розгляду, апеляційні вимоги мають бути викладені у відповідності до вимог КПК, чітко сформульовані та не допускати неоднозначного тлумачення.

Згідно з вимогами ст. 396 КПК України апеляційна скарга на судове рішення суду першої інстанції має містити зокрема вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Так, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК має право скасувати цілком або частково вирок (ухвалу) суду першої інстанції й ухвалити свій вирок (ухвалу).

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України підставами для скасування вироку суду першої інстанції і ухвалення свого вироку судом апеляційної інстанції є:

1) необхідність застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідність застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Зазначений перелік не підлягає розширеному тлумаченню.

Як видно зі змісту апеляційної скарги, прокурор не погоджується із вироком суду в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність через безпідставну перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 3 ст. 296 на ч. 2 ст. 125 КК України та призначення йому в зв`язку з цим явно несправедливого покарання через м`якість.

Проте, всупереч вимогам ст. 396 КПК України, прокурор в апеляційній скарзі не навів змістовних доводів про те, у чому саме полягає невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в контексті ст. 411 КПК, зокрема: які саме висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; які докази, що могли істотно вплинути на його висновки суд не взяв до уваги; які саме суперечності у доказах не усунув; які саме висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Стверджуючи про необхідність скасування вироку в зв`язку з неправильним встановленням судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та безпідставною перекваліфікацією дій обвинуваченого з ч. 3 ст. 296 на ч. 2 ст. 125 КК України, прокурор у скарзі в той же час не формулює обвинувачення, яке має визнати апеляційний суд доведеним, ухвалюючи власний вирок, а лише вказує на необхідність визнання ОСОБА_4 винним та призначення йому покарання за ч. 3 ст. 296 КК України.

Крім того, висловлюючи вимогу про ухвалення апеляційним судом протилежного за змістом судового рішення, прокурор не зазначає про необхідність повторного дослідження доказів, що суперечить позиції Верховного Суду у справі № 520/14112/14-к.

Апеляційний суд фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПК) і якщо в апеляційному суді постає питання про встановлення певного факту в інший спосіб, ніж це було здійснено в суді першої інстанції, тоді повнота дослідження доказів щодо цього факту має бути забезпечена в повному обсязі.

Апеляційна скарга - це документ, який сприймається і оцінюється судом в цілому, враховуючи наведені в ній вимоги та їх обґрунтування. Від викладених в апеляційній скарзі формулювань, доводів і прохань залежать наслідки апеляційного розгляду. Саме тому до форми і змісту апеляційної скарги пред`являються жорсткі вимоги, недотримання яких призводить до наслідків, передбачених ст. 399 КПК України.

З огляду на те, що апеляційний суд відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК переглядає вирок в межах апеляційної скарги, а прокурор подав апеляційну скаргу, зміст якої не відповідає вимогам ст. 396 КПК, суддя доповідач приходить до висновку про неможливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора, оскільки суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити позицію апелянта щодо предмета та результатів апеляційного розгляду, тому вказана скарга має бути залишена без руху і наданням строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Виходячи з системного аналізу норм кримінального процесуального закону, виправлення недоліків апеляційної скарги, які стосуються її змісту, має бути здійснено шляхом подачі нової апеляційної скарги (а не заяви про усунення недоліків апеляційної скарги), яка має відповідати всім вимогам, зазначеним у ст. 396 КПК. Недотримання цих норм закону тягне за собою наслідки у виді повернення апеляційної скарги відповідно до п.1 ч.3 ст. 399 КПК України.

Керуючись ч.1 ст. 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, скарга повертається особі, яка її подала.

Суддя Херсонського
апеляційного суду ОСОБА_2