Провадження № 1-кп/638/1353/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 від 27 червня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, українця, який не працює, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:
26 червня 2021 року о 16 год 56 хв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на автомобільній парковці супермаркету «Рост» за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 65, маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, наніс один удар кулаком лівої руки в район правого ока ОСОБА_4 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синця в навколоочній ділянці правого ока та крововиливу під з`єднувальну оболонку правого ока, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-1026/2021 від 20.07.2021, відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ Украйни від 17.01.1995 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень. А також забито-рваної рани, що загоїлась з формуванням рубця у зовнішнього краю правої надбрівної дуги, яка, згідно висновку судово- медичної експертизи № 09-1026/2021 від 20.07.2021, відповідно до п.п. 2.3.1. «а», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р відноситься до легких тілесних ушкоджень що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижні (21 дня).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 26 червня 2021 року о 16 год 56 хв, перебуваючи на автомобільній парковці супермаркету «Рост» за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 65, умисно наніс один удар кулаком лівої руки в район правого ока ОСОБА_4 . Свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Водночас зазначив, що він обвинуваченого не ображав, саме обвинувачений спровокував конфлікт. Просив призначити покарання у виді арешту.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні.

Оскільки обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, неодружений, працює не офіційно, на обліку у психоневрологічному диспансері чи у наркологічному диспансері не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді штрафу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 5, 349, 373-374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 коп.

Речові докази, а саме: DVD-R диск білого кольору з маркуванням «TITANUM DVD-R 120 MIN 4.7 GB 16Х», ємкістю 4.7 GB на якому міститься 1 відеофайл з фіксацією відсутності у ОСОБА_4 районі правого ока тілесних ушкоджень на 16 год. 52 хв. 37 сек. 26.06.2021 року; DVD-R диск білого кольору з маркуванням «NANOTEX DVD-R 4.7 GB», ємкістю 4.7 GB на якому містяться 2 відеофайли з фіксацією спричинення 26.06.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , а тажок 1 файл з програмою - відеопрогравачем, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1