ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3498/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 14.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004779, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, з середньою освітою, не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2021 слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, - метилендіокксиметамфетамін (МДМА), яку у свою чергу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб перемістив до гаражного боксу № НОМЕР_1 , що за адресою: м. Київ, вул. Затишна, буд. 7-Б, ГБК «Славутич», (6-й ряд), де почав умисно незаконно зберігати, для власного вживання без мети збуту.

Після чого, 14.11.2020 у період часу з 02:19 год., по 03:25 год., у приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , (6-й ряд), працівниками поліції було проведено обшук, в ході якого було виявлено і вилучено: пакет з полімерного матеріалу та пазовим замком, який містить шість таблеток синього кольору, загальною масою 2,01 г., в яких виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 3,4 метилендіокксиметамфетамін (МДМА), загальна маса в таблетках становить 0,40 г., яку ОСОБА_4 , умисно, незаконно всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2009 № 589», придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

3,4 Метилендіокксиметамфетамін (МДМА),згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечною психотропною речовиною.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, тобто у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, незаконно придбав психотропну речовину - амфетамін, яку у свою чергу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб перемістив до гаражного боксу № НОМЕР_1 , що за адресою: м. Київ, вул. Затишна, буд. 7-Б, ГБК «Славутич», (6-й ряд), де почав незаконно зберігати, для власного вживання.

Після чого, 14.11.2020 у період часу з 02:19 год., по 03:25 год., у приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , (6-й ряд), працівниками поліції було проведено обшук, в ході якого було виявлено і вилучено: прозорий пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком, що містить вологу порошкоподібну речовину рожевого кольору масою 0,597 г., згорток з фольги, який містить порошкоподібну речовину білого кольору, масою 4,87,пакет з полімерного матеріалу та пазовим замком, який містить порошкоподібну речовину білого кольору, масою 3,44 г., пакет з полімерного матеріалу та пазовим замком, який містить порошкоподібну речовину білого кольору, масою 6,64 г., пакет з полімерного матеріалу та пазовим замком, який містить порошкоподібну речовину білого кольору, масою 0,17 г., пакет з полімерного матеріалу та пазовим замком, який містить порошкоподібну речовину білого кольору, масою 0,22 г., паперовий згорток, який містить порошкоподібну речовину білого кольору, масою 1,93 г., ємкість з полімерного матеріалу та пазовим замком, яка містить порошкоподібну речовину білого кольору, масою 25,04 г., електронні ваги, які містять нашарування порошкоподібної речовини білого кольору, в яких виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежений амфетамін, масою 0,239г, 1,85 г, 1,93 г, 3,25 г, 0,08 г, 0,10 г, 1,08 г, 14,52, 0,01 г., а загальною масою 23,059 г., що є у особливо великих розмірах, які ОСОБА_4 , умисно, незаконно всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2009 № 589», придбав, перевіз та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Амфетамін, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

30.08.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Дана підозра у відношенні ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівників поліції про скоєння злочину; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом обшуку від 14.11.2020; протоколом огляду мобільного телефону; протоколом допиту свідків.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сторона захисту просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки слідчий та прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Також захисник посилався на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні про обрання міри запобіжного заходу.

Підозрюваний доводи захисника підтримав.

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як убачається із матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку із чим, останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

У цьому випадку в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, за викладених у підозрі обставинах.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого підозрюваного 30.08.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання, стосовно підозрюваного встановлено, такі відомості: ОСОБА_4 , громадянин України, уродженець міста Києва, з середньою освітою, не працюючий, перебуваючий у цивільному шлюбі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - із точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (протоколи обшуку та огляду мобільного телефону, протоколи допитів свідків) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Водночас, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні.

Так, прокурор у судовому засіданні зазначив, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Обгрунтовуючи позицію прокурор посилався на те, що останній знає про тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у даному злочині, обізнаний в мірі покарання та усвідомлює, що за даний злочин передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, а також на те, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, що спонукатиме його до переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя критично ставиться до позиції сторони обвинувачення, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, а також встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 з момента виявлення злочину 14.11.2020, за майже десять місяців з моменту звільнення з ізолятора тимчасового тримання жодної спроби скритися від органів досудового розслідування не вчинив, проживав у м. Києві та з`являвся на усі виклики слідчого. Не будучи затриманим в порядку ст. 208 КПК України та отримавши 30.08.2021 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, а також клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спроб переховування від органів досудового розслідування та суду не вчинив і самостійно з`явився в судове засідання по розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу. Що свідчить про належне виконання підозрюваним ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків на стадії досудового розслідування, а отже ризик щодо його можливого переховування від органів досудового розслідування слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення.

Наявність ризику щодо можливості вчинення ОСОБА_4 іншого злочину слідчому судді також не доведено, оскільки, хоч у клопотанні він зазначений, проте конкретизації в чому саме він полягає, ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не вказано. До того ж факт невчинення підозрюваним інших злочинів за десять місяців, які минули з моменту виявлення злочину, в якому він підозрюється, робить передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик мінімальним.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків у місці її постійного проживання (проживає у цивільному шлюбі); репутацію; майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так на доведення неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання клопотання містить лише єдиний аргумент про те, що підозрюваний вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, що, на думку слідчого судді, жодним чином не може свідчити про належну обгрунтованість незастосування цього запобіжного заходу.

З огляду на встановлену у судовому засіданні процесуальну дисциплінованість підозрюваного ОСОБА_4 та факт невчинення ним інших злочинів під час довготривалого досудового розслідування у кримінальному провадженні, слідчий суддя також не вважає обгрунтованою позицію сторони обвинувачення щодо неможливості обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За таких умов, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку із чим вважає, що на даному етапі потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (тримання під вартою), про який ідеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до норм ч. 1 та 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, вважає за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 14.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004779, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК Україн, - відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03.09.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1