06.10.2021
Справа № 642/6429/21
Провадження № 1-кс/642/3519/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу представника заявника- адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , на рішення слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження № 0000304 від 15.07.2021,-

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2021 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , на рішення слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 14.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000304 від 15.07.2021.

В обґрунтування своєї скарги представник заявника зазначив , що під час досудового розслідування, не були допитані особи, які є відповідальними за фіксацію даних про перебування осіб у приміщенні Харківської обласної прокуратури, не були проведені одночасні допити заявника та інших осіб, хоча матеріали справи містять дані про наявність суперечностей у показаннях заявника та інших допитаних осіб, не витребувані оригінали документів, на які посилається заявник та не проведені інші необхідні слідчі дії, та вважає, що справу було закрито незаконно, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево, без проведення відповідної перевірки, проведення необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини в кримінальному провадженню та витребування необхідної документації.
Предствник заявника ОСОБА_6 у судове засідання з`явився, підтримав подану ним скаргу, пославшись на викладені в ній обставини.

Старший слідчий Другого слідчого відділу слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду скарги була повідомлена своєчасна, про причини своєї неявки суд не сповістила.

Згідно з вимогами ч. 3ст.306 КПК України неявка слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Слідчий суддя, вислухавши доводи представника заявника, дослідивши доводи поданої скарги, матеріали кримінального провадження № 0000304 від 15.07.2021 та надані докази у їх сукупності, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з наданих матеріалів справи старшою слідчою Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000304 від 15.07.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366КК України.

Відповідно до постанови даного слідчого від 14.09.2021 року вказане вище кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України було закрито у зв`язку з відсутністю в діях прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем або прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення.

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг відомостей та фактів, які належить перевірити, які за їх переконанням будуть достатніми для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, за змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище,ім`я,по батькові,посаду особи,яка прийнялапостанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятогопроцесуального рішення; місцета час(строки)його виконання; особу,якій належитьвиконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя перевірив наявність підстав для винесення слідчим постанови про закриття кр`имінального провадження № 0000304 від 15.07.2021, та вважає, що слідчий виконав всі необхідні можливі слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних ним доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий при закритті провадження виходив з диспозицій статті 366 КК України.

Диспозицією ч.1 ст.366 КК передбачено кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

З об`єктивної сторони злочин може полягати у таких формах: 1) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання завідомо неправдивих документів; 4) видача завідомо неправдивих документів.

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК, характеризується тільки прямим умислом, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційних документів, або усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності (є неправдивим).

В ході досудового розслідування слідчим не було встановлено жодних ознак, які б вказували на вчинення прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім того, дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов висновку, що заявник порушує питання щодо належності та допустимості доказів, які мають бути вирішені виключно в межах кримінального провадження № 0000285. (а.с. 35-36 матеріалів кримінального провадження наданих слідчою)

Слідчий суддя вважає, що слідчим в постанові надана правова оцінка зібраним доказам, викладені аргументи на підтвердження висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000304 від 15.07.2021 слідчий суддя встановив, що в ході досудового розслідування слідчим були виконані усі необхідні слідчі дії для розслідування та перевірки доводів заявника, з`ясовані обставини щодо ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає положенням ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містить відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови слідчого.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя, зокрема, може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги представника заявника- адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242, 303, 306, 307, 309, 371-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги представника заявника- адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_8 від 14.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000304 від 15.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1