Справа № 569/3113/22
УХВАЛА

23 лютого 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого третього СВ (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому , яке погоджене прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000011 від 02.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із вказаним клопотанням.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , проходячи з 05.07.2020 службу у Національній поліції, та відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 31.12.2020 № 224 о/с з 04.01.2021 призначений на посаду дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі за текстом Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області).

ОСОБА_5 відповідно до пункту 1 примітки до ст. 364 КК України, був службовою особою та був достеменно обізнаний з нормативно-правовими актами та організаційно-розпорядчими документами, які регулюють порядок проходження служби у Національній поліції України, та з покладеними на нього обов`язками.

У разі вчинення протиправних дій несе кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Окрім того на нього відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України покладено обов`язки діяти лише у межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України і Законами України, а також який відповідно до ст. ст. 1, 2, 18, 23, 30 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язаний служити суспільству шляхом забезпечення протидії злочинності та підтримання публічної безпеки і порядку, вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, неухильно дотримуватися цих положень та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, а також те, що він був суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбачені ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VІІ, і якому, відповідно до приписів ст. 22 цього Закону забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе, 29.04.2021 ОСОБА_5 прийняв рішення про порушення таких норм законодавства шляхом вчинення умисного злочину у сфері власності за наступних обставин.

Так ОСОБА_5 , обіймаючи посаду дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, 29.04.2021, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище у системі правоохоронних органів і наділений спеціальними, лише йому притаманними повноваженнями, з метою заволодіння чужим майном, а саме автомобілем марки «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 ), який являвся речовим доказом у кримінальному провадженні №0000150 від 08.03.2017 та зберігався у спеціальному боксі Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, вул. Залізнична, буд. 7, шляхом зловживання своїм службовим становищем, прийняв рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження, де у постанові про закриття кримінального провадження визначив долю речового доказу у вигляді автомобіля марки «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом його повернення на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_5 , розуміючи, що самостійно не зможе довести злочин до кінця в силу відсутності у нього необхідних транспортних засобів для подальшого успішного переміщення автомобіля марки «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 ), в інше місце, його подальше успішне переховування, проведення його ремонту та виготовлення необхідних документів на вищевказаний автомобіль для його подальшої реалізації, залучив наприкінці квітня 2021 року, більш точний час не встановлено, до вчинення вищевказаного злочину ОСОБА_8 , з яким перебував у довірливих та дружніх відносинах.

Після чого ОСОБА_5 , з метою надання законності своїм діям та штучного створення всіх необхідних передумов для подальшого успішного незаконного заволодіння вищевказаним автомобілем, протиправно, використовуючи при цьому своє службове становище, особисто видав неправдивий документ у вигляді заяви, нібито виконаної від імені власника транспортного засобу ОСОБА_7 , про отримання останнім 29.04.2021 вищевказаного автомобіля та відсутністю будь-яких претензій до працівників поліції, рукописні записи якої ОСОБА_5 виконав власноручно від імені ОСОБА_7 .

У подальшому 30.04.2021 близько 13 год. ОСОБА_5 , залучивши до вищевказаного злочину ОСОБА_8 , та створивши всі необхідні передумови для подальшого незаконного заволодіння вищевказаним автомобілем, перебуваючи спільно з ОСОБА_8 у приміщенні спеціального боксу Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, вул. Залізнична, буд. 7, використовуючи при цьому своє службове становище, всупереч інтересам служби, реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, всупереч Закону України «Про запобігання корупції», діючи з корисливих мотивів, в силу своїх службових повноважень, ввівши при цьому в оману поліцейську зі збереження речових доказів та озброєння цього ж відділення поліції ОСОБА_9 про необхідність повернення автомобіля марки «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_7 у зв`язку із закриттям кримінального провадження №0000150 від 08.03.2017 та, надавши перед тим їй копію постанови про закриття вищевказаного кримінального провадження і заяву, нібито виконану від імені ОСОБА_7 про отримання останнім вищевказаного автомобіля, умисно, незаконно заволодів чужим майном у вигляді автомобіля марки «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 ), який являвся речовим доказом у кримінальному провадженні №0000150 від 08.03.2017, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 38 011, 36 грн.

У свою чергу ОСОБА_8 , який був залучений ОСОБА_5 до вищевказаного злочину з метою його доведення до кінця, 30.04.2021 близько 13 год. забезпечив безперешкодне вивезення шляхом буксирування на вулицю із спеціального боксу Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, вул. Залізнична, буд. 7, автомобіля марки «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), шляхом залучення для цього навантажувача марки «MANITOU MT 932», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_11 . Того ж дня, близько 23 год. ОСОБА_8 , шляхом замовлення послуг евакуатора у фізичної особи- підприємця ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік спеціального боксу Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, вул. Залізнична, буд. 7, здійснив завантаження автомобіля марки «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 , на вантажну лафету марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_8 забезпечив подальше переміщення вищевказаного автомобіля до станції обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 , куди прибув 01.05.2021 близько 02 год. та у подальшому переховував за вказаною вище адресою для подальшого успішного виготовлення до нього необхідних документів та здійснення його ремонту з метою подальшої успішної реалізації.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїй сукупності, а саме: протоколами обшуків від 06.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 22.10.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 22.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.10.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 24.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21.10.2021; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 02.11.2021; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 05.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.11.2021; висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-21/10135-АВ від 16.11.2021; висновком судової почеркознавчої експертизи за експертною спеціальністю 1.1. «Дослідження почерку і підписів» № СЕ-19/118-21/10555-ПЧ від 25.11.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 09.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 11.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.11.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 30.11.2021; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 07.12.2021; протоколом огляду відеозапису від 07.12.2021; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

За наявними даними ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_7 .

Водночас, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 виїхав 26.10.2021 за вищевказаних обставин за межі України та до 25.01.2022 не повертався на територію України, у зв`язку із чим 25.01.2022 слідчим винесено постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Колки Дубровицького району Рівненської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім того, слідчий вказує, що у зв`язку з необхідністю проведення додаткових слідчих та процесуальних дій для виконання у повному обсязі вимог ст. ст. 2, 9, 92, 93, 94 КПК України, 02.02.2022 прокурор у кримінальному провадженні виніс постанову про виділення з кримінального провадження №0000131 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, в окреме провадження за №0000011.

Надалі, 07.02.2022 ним за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, винесено постанову про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000011 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.02.2022 до третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, що за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 35, добровільно явився та заявив про себе підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим винесено постанову про відновлення досудового розслідування у цьому провадженні.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком до п`яти років, оскільки останній був оголошений в міжнародний розшук, однак добровільно з`явився до органу досудового розслідування.

Вік підозрюваного ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, наявність паспорту для виїзду за кордон дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.

Покликаючись на вищевикладене, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчий вказує на необхідність застосування вказаного запобіжного заходу, оскільки застосування особистого зобов`язання, особистої поруки не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали за викладених в ньому обставин, і просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, строком 60 днів.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання, однак просили застосувати домашній арешт у певний період доби.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебувають матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2021 за №0000011 від 02.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

За викладених вище обставин, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, розуміючи реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі строком до п`яти років, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Окрім того, ОСОБА_5 є працездатним, та може вільно пересуватись по території України, був оголошений у розшук, у зв`язку із чим має змогу покидати своє місце проживання на довгий період часу та перебувати у будь-якому іншому місці. Тому задля уникнення відповідальності за вчинене діяння, може виїхати за межі свого місця проживання, що дає підстави можливості переховування підозрюваного від правоохоронних органів та суду з метою перешкоджання кримінальному провадженню та уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Так, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 181 КПК України.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відповідно ч. 5 ст. 194 КПК України для забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування та своєчасного проведення слідчих дій по кримінальному провадженню необхідно покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись із свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 193-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і певний період доби - строком на 60 днів, без застосування електронних засобів контролю, із забороною залишати житло у період часу з 23 год 00 хв. до 06 год 00 хв., до 24 квітня 2022 року.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із с. Порубки Сарненського району Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду у період часу з 23 год 00 хв. до 06 год 00 хв.;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 24.04.2022.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у домашнього арешту передати на виконання до третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1