Справа № 461/9273/21
Провадження № 1-кс/461/59/22
Іменем України
05.01.2022 року м.Львів
Слідчий зазначає, що як вбачається з матеріалів, що стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в ході виконання завдань, покладених на органи СБ України з протидії корупції та організованій злочинній діяльності, одержано інформацію щодо організації мешканцями Львівської та Волинської областей, механізму систематичних незаконних рубок, незаконного перевезення, зберігання та збуту лісу. За отриманими даними, на території ввіреній ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відбуваються систематичні незаконні порубки з подальшим незаконним перевезенням, зберіганням та збутом лісу (сосна, дуб), який в подальшому без відповідних дозвільних документів реалізовується фізичним особам на території Львівської та Волинської областей.
В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , організував механізм систематичних незаконних порубок деревини (сосна, дуб), до яких безпосередньо залучив гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснює незаконну порубку деревини. В подальшому, для транспортування незаконно зрубаних дерев до місця тимчасового зберігання ОСОБА_1 залучив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . За оперативними даними, незаконно зрубану деревину ОСОБА_1 реалізовує фізичним особам за готівкові кошти. Незаконно зрубана деревина збувається гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який являється фізичною особою-підприємцем (КВЕД 46.73 оптова торгівля деревиною) та одночасно засновником ПП « ОСОБА_6 », основним видом економічної діяльності якого є лісопильне та стругальне виробництво.
З метою належного документування злочинної діяльності вказаних осіб, оперативним підрозділом, за дорученням органу досудового розслідування, проведено низку санкціонованих негласних слідчих (розшукових) дій, які обґрунтовано підтверджують протиправну діяльність осіб причетних до незаконної порубки лісу.
Враховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, а саме:
- руху коштів по банківських рахунках в період з 01.01.2021 по 29.12.2021 року (з наданням відомостей щодо призначень платежів, контрагентів всіх транзакцій, фото-, відеоматеріалів при вчиненні транзакцій, юридичної (особової) справи володільця) власником яких є ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ;
- руху коштів по банківських рахунках в період з 01.01.2021 по 29.12.2021 року (з наданням відомостей щодо призначень платежів, контрагентів всіх транзакцій, фото-, відеоматеріалів при вчиненні транзакцій, юридичної (особової) справи володільця) власником яких є ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ;
- руху коштів по банківських рахунках в період з 01.01.2021 по 29.12.2021 року (з наданням відомостей щодо призначень платежів, контрагентів всіх транзакцій, фото-, відеоматеріалів при вчиненні транзакцій, юридичної (особової) справи володільця), власником яких є ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 .
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що в матеріалах даного кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані документи (інформація) мають суттєве значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та встановлення важливих обставин, слідчий просить клопотання задоволити.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання. Просив задоволити з мотивів викладеним в ньому.
Особа, у володінні якої перебувають документи та речі, в порядку ч. 2 ст. 163 КПК України, про дату, час та місце розгляду клопотання не повідомлялась.
Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, встановив наступне.
Відповідно до частини першої статті 159 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити виїмку).
Відповідно до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Як вбачається зі змісту п.5 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.
Відповідно до частини п`ятої 5 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (частина шоста цієї статті).
Крім того, відповідно до ч.4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.
Інформація, яку просить отримати в цьому клопотанні сторона кримінального провадження відноситься до відомостей, які можуть становити банківську таємницю.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національної поліції, Національному антикорупційному бюро України, Антимонопольного комітету України - на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.
З урахуванням наведеного, слідчий самостійно вправі звернутися за отриманням інформації про рух коштів безпосередньо до банківської установи. Разом з цим, доказів того, що слідчий звертався до банківської установи з приводу розкриття банківської таємниці в порядку, визначеному ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» слідчому судді не надано.
Таким чином, поза увагою слідчого залишається та обставина, що збирання доказів відбувається через інститут слідчих дій, зокрема витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій. Неправильне розуміння органами досудового розслідування кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.
Отже, слідчий суддя вважає, що запитувані у клопотанні речі і документи могли би бути отримані СУ ГУ Національної поліції у Львівській області шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Окрім того, слідчий у клопотанні зазначив про можливість використання як доказів відомостей, що містяться в зазначених у клопотанні речах і документах. Проте слідчий не довів слідчому судді, що неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою інформації, що міститься у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». Слідчий не довів, що він вжив всі можливі слідчі та процесуальні дії для встановлення таких обставин без втручання в охоронювану законом таємницю.
Потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість клопотання, а тому відмовляє у задоволенні такого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 159, 162-166 КПК України, слідчий суддя ,-
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя В.Є.Радченко