справа №619/6065/21
провадження №1-кп/619/415/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2021 року Дергачівський районний суд
Харківської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, суд -,
В С Т А Н О В И В:
16.03.2021 ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел спрямований на виготовлення підробленого посвідчення водія, з метою сприяння до підроблення та подальшого використання передав невстановленій органом дізнання особі анкетні дані та фото про свою особу, чим здійснив замовлення водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою отримання права керування транспортними засобами, без проходження установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке, відповідно до п. 2.1 «а» та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 зі змінами), водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського.
1)Усі зображення лицьового і зворотного боків бланку посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 (бланк серії НОМЕР_2 виданого 16.04.2021 Центром 5082 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесені за допомогою поліхромного знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку.
2)Бланк посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 (бланк серії НОМЕР_1 ), виданий 16.04.2021 Центром 5082 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника Україна.
В подальшому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, залишив дане посвідчення у себе та почав його використовувати, для можливості керування транспортними засобами.
22 листопада 2021 року приблизно о 10год. 00 хв ОСОБА_3 , маючи при собі підроблене посвідчення водія на своє ім`я та усвідомлюючи, що водійське посвідчення підроблене, будучи зупиненим під час керування автомобілем марки «VOLVO» моделі «343», державний номерний знак НОМЕР_3 за адресою: Харківська область, Харківський (Дергачівський) район, смт Подвірки, вул. Сумський шлях, пред`явив поліцейському СРПП ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшому сержанту поліції ОСОБА_4 завідомо підроблене посвідчення водія України серії НОМЕР_1 , виданого 16.04.2021 орган видачі територіальний сервісний центр № 5082, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином використав завідомо підроблений документ.
1)Усі зображення лицьового і зворотного боків бланку посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 (бланк серії НОМЕР_1 ), виданого 16.04.2021 Центром 5082 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесені за допомогою поліхромного знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку.
2)Бланк посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 (бланк серії НОМЕР_1 ), виданий 16.04.2021 Центром 5082 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника Україна.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення передбачені:
- ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво до підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права використання його підроблювачем,
-ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.
Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинуваченим ОСОБА_3 , представленим захисником ОСОБА_6 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.
Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальними проступками.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, його дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України -пособництво до підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права використання його підроблювачем, за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Враховуючи дані про ОСОБА_3 , який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, якою відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому, а також враховуючи відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України є обтяжуючими покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України з врахуванням ст.70 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.381, 382, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:
- за ч.5 ст.27 ,ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;
- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуванихмінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Речові докази: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_4 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово технічної експертизи документів 686 гривень 48 копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1