У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001437 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 листопада 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 152 КК України,

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 листопада 2021 року клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 06.01.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відносно ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає ухвалу незаконною, постановленою із порушенням норм кримінального процесуального законодавства України, без урахування рішень Європейського суду.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, є безпідставним, оскільки стороною обвинувачення не доведено їх існування.

Вказує, що ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на тій підставі, що раніше він порушив умови домашнього арешту, через що був оголошений у розшук. Проте, суд не врахував, що обвинувачений, який є неповнолітнім, з законним представником змінили місце проживання після закінчення строку дії ухвали про застосування домашнього арешту. Також, оскільки ОСОБА_6 є неповнолітнім, тому він сам не приймає рішення про зміну місця проживання.

Вважає, що до ОСОБА_6 , який є неповнолітнім, раніше не судимий, позитивно характеризується, може бути застосовано більш м`який запобіжний захід.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001437 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 152 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність ризиків, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки з ними знайомий, а також продовжити кримінальне правопорушення.

Задовольняючи клопотання, суд врахував, що обвинувачений раніше порушив умови домашнього арешту, через що був оголошений у розшук та після затримання йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухилення обвинуваченого від явки в судові засідання та порушення раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд дійшов висновку, що встановленим ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений про розгляд апеляційної скарги, заяву про бажання участь під час апеляційного розгляду не надавав.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив її розглядати за його та обвинуваченого ОСОБА_6 відсутності

Прокурор Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_8 надав заяву, в якій просив провести розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд установив таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Строк тримання під вартою може бути продовжений за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався зазначених вимог, а також вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З наданих судом першої інстанції матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.08.2020 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.10.2020, який в подальшому неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12.01.2021 скасовано ухвалу Первомайського міськрайонного суду від 24.12.2020 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду від 11.06.2021 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці терміном до 10.08.2021 із забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, після цього обвинувачений та його законний представник мати перестали з`являтися до суду та змінили місце проживання.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.08.2021 обвинуваченого оголошено в розшук, а провадження у справі зупинено.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.09.2021 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2021.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою. В обґрунтування клопотання, прокурор послався на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд першої інстанції достатньо мотивував рішення щодо необхідності продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшовши висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Під час розгляду клопотання встановлено, що зазначені ризики не зникли, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше порушив умови домашнього арешту, через що був оголошений у розшук та після затримання йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Судове провадження на даний час триває.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати.

З урахуванням тяжкості злочину та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422-1, 424, 425, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9