Справа №949/1746/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника уповноваженого органу Національної поліції України - ОСОБА_8 ,

представника Служби у справах дітей - ОСОБА_9 ,

представника органу пробації - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 17 серпня 2021 року по обвинуваченню неповнолітнього:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, студента 1-го курсу ДПТНЗ "Дубровицький професійний ліцей", освіти середньої, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

17 серпня 2021 року, неповнолітній ОСОБА_4 , в нічну пору доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію господарства ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 . Звідти, шляхом відкриття защібки вхідних дверей, проник до будинку, з якого таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A01 (SM-A015F) 2/16Gb", вартістю 1853,50 грн., що знаходився на столі в кухні, в силіконовому чохлі вартістю 90 грн., з флеш носієм "Kingston", об`ємом 8 Gb, вартістю 85 грн. та сім-картою мобільного оператора "Київстар", варістю 100 грн., чим зайдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2128,50 грн.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини та додатково пояснив, що дійсно 17 серпня 2021 року, в нічну пору доби, він зайшов на територію господарства ОСОБА_7 та шляхом відкриття защібки вхідних дверей, проник до будинку, звідки таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung".

У вчиненому неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вранці 17 серпня 2021 року біля 07:30 год. вона прокинулась та пішла до кухні. Коли вона зайшла до кухні то помітила, що вхідні двері відчинені, хоча ввечері 16 серпня, вона їх зачиняла. Крім того, вона виявила відсутність мобільного телефону марки "Samsung", який лежав на столі в кухні. Згодом вона дізналася, що телефон викрав ОСОБА_4 . Потерпіла просила суд обвинуваченого суворо не карати, оскільки завдана їй шкода відшкодована в повному обсязі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 суду показав, що дійсно ввечері 17 серпня 2021 року, ОСОБА_4 заходив до будинку ОСОБА_7 . Пізніше, він дізнався, що ОСОБА_4 викрав мобільний телефон з будинку ОСОБА_7 .

Прокурор надала на підтвердження вини обвинуваченого письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, у тому числі характеризуючі дані обвинуваченого.

Прокурор з огляду на пояснення та докази, зібрані в ході досудового розслідування і досліджені в ході судового розгляду характеризуючі дані, а також, враховуючи обставини справи, наявність пом`якшуючих обставин, у тому числі - вчинення кримінального правопорушення вперше, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, щире розкаяння, добровільне відшкодування шкоди та активне сприяння розкриттю злочину, - просила визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією даної статті, а саме у вигляді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75, 104 Кримінального кодексу України зі встановленням іспитового строку один рік. Також в судовому засіданні прокурор, з огляду на майновий стан обвинуваченого та законного представника обвинуваченого, відсутність у них самостійного доходу, просила суд звільнити обвинуваченого від оплати процесуальних витрат на залучення експертів та дані витрати компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Представники Служби у справах дітей, органу ювенальної превенції та органу пробації просили суд обрати обвинуваченому покарання, що буде відповідати закону та не обмежувати права неповнолітнього.

Суд дослідив також досудову доповідь органу пробації, згідно якої повторне вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення має низький ступінь вірогідності, його виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства, він на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має достатні умови для виховання та розвитку. Для недопущення вчинення повторних кримінальних правопорушень, рекомендується продовжувати навчання у ДПТНЗ "Дубровицький професійний ліцей", організувати власне дозвілля, батьку більше приділяти увагу сину, цікавитися його особистим життям, успіхами та невдачами, сприяти неповнолітньому у виботі життєвих цілей, проводити роз`яснювальні бесіди виховного характеру про невживання спиртних напоїв, тютюнопаління та недопущення в подальшому правопорушень з боку ОСОБА_4 .

Вислухавши думку прокурора, неповнолітнього обвинуваченого, його законного представника, захисника, думку органів опіки, ювенальної превенції та пробації, потерпілої, оцінивши у сукупності вищезазначені пояснення, а також дослідивши письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а його дії кваліфікує за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 17 серпня 2021 року та ілюстративною таблицею до нього (а.п. 10-13);

- протоколом огляду місця події від 19 жовтня 2021 року та ілюстративною таблицею до нього (а.п. 29-31);

- постановою про приєднання речових доказів від 19 жовтня 2021 року (а.п. 34);

- висновком експерта №СЕ-19/118-21/9574-ТВ від 26 жовтня 2021 року (а.п. 39-43);

- довідкою, виданою ФОП ОСОБА_12 щодо вартості силіконового чохла до телефону марки "Samsung Galaxy A01 2/16", флеш-карти "Kingston 8 Gb", стартового пакету "Київстар" (а.п. 44).

Суд, відповідно до статей 86, 94 Кримінального процесуального кодексу України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими та прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

На підставі статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого узгоджуються між собою, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

На підставі статті 103 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених статтями 65-67 Кримінального кодексу України, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості неповнолітнього.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, його характеристику за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра, має статус дитини, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_4 є неповнолітнім, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та в добровільному порядку повністю відшкодував завдані збитки.

Обставини, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

При призначенні покарання суд також враховує і думку потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні просила суд обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати, претензій майнового характеру до нього не має.

Слід зазначити, що як передбачає стаття 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх", згідно зі статтею 98 Кримінального кодексу України, до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Відповідно до пункту 10 вказаної Постанови, суди при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

При цьому судом також враховано положення пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, який щиро розкаявся у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить висновку, що обвинуваченому слід призначити мінімальне покарання в межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України, за якою кваліфікуються його дії та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75, 104 Кримінального кодексу України з покладенням обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Суд також враховує висновки досудової доповіді органу пробації про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, що оцінюється як низький.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не застосовувались.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно частини 1 статті 119 Кримінального процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого,потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Оскільки ОСОБА_4 є неповнолітнім, враховуючи майновий стан його сім`ї, яка є багатодітною, працюючим є тільки батько, відсутність самостійного доходу у обвинуваченого та законного представника обвинуваченого , суд вважає за можливе звільнити його від сплати судових витрат, пов`язаних із залученням експертів в ході досудового розслідування.

Керуючись статтями 100, 119, 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі статей 104, 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A01 (SM-A015F) 2/16Gb", IMEI НОМЕР_1 , силіконовий чохол, флеш носій "Kingston", об`ємом 8 Gb, що упаковані в спец. пакет Експертна служба МВС України №1293932 та знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області, повернути власнику - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 ;

Обвинуваченого ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат на залучення експертів на підставі частини 1 статті 119 Кримінального процесуального кодексу України - звільнити повністю.

Процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 343,24 грн. (триста сорок три гривні 24 коп.) компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1