Справа № 466/3303/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/218/21 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кримяки Балтійського району Одеської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимої,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9
обвинуваченої ОСОБА_7

за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 , -

встановила:

вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Застосовано до засудженої ОСОБА_7 ст.75 КК України, звільнивши останню від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 п.п. 1, 2 ст.76 КК України покладено на засуджену ОСОБА_7 обов`язки, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.3 п. 2 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Після набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ст.182 КПК України, повернути заставодавцю ОСОБА_10 заставу в розмірі 96050,00 грн.(дев`яносто шість тисяч п`ятдесят гривень), внесену на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.01.2019 року, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області згідно квитанції №N19ТВ36299 від 08.01.2019 року за ОСОБА_7 .
Після набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ст.182 КПК України, повернути заставодавцю ОСОБА_11 заставу в розмірі 96050,00 грн.(дев`яносто шість тисяч п`ятдесят гривень), внесену на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.01.2019 року, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області згідно квитанції №N19ТВ33500 від 08.01.2019 року за ОСОБА_12 .

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_12 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив в злочинну змову із ОСОБА_7 , метою якої було незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону.
З цією метою, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбали наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон та зберігали його за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту, розфасувавши такий, шляхом огортання захисним упакуванням та сформували його, за приблизно рівною вагою в 0,25 гр.
Реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на збут наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежено, 05.12.2018 ОСОБА_12 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , о 13:47 год. збув ОСОБА_13 за грошові кошти в сумі 450 грн. полімерний згорток в якому знаходився наркотичний засіб метадон загальною 0,1992 грам, який віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, який ОСОБА_13 в подальшому добровільно видав працівникам поліції.
Таким чином, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_7 злочинного умислу, спрямованого на збут наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежено, зберігаючи за місцем свого проживання раніше придбаний за невстановлених досудовим розслідуванням обставин наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, з метою його подальшого збуту, діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, 03.01.2019 ОСОБА_12 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , о 12:50 год. збув ОСОБА_14 за грошові кошти в сумі 450 грн. полімерний згорток в якому знаходився наркотичний засіб метадон загальною масою 0,1846 грам, який віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, який ОСОБА_13 в подальшому добровільно видав працівникам поліції.
Продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_7 умислу, спрямованого на збут наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежено, ОСОБА_12 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , зберігаючи за місцем свого проживання раніше придбаний за невстановлених досудовим розслідуванням обставин наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, з метою його подальшого збуту, 03.01.2019 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , близько 14:24 год. отримав грошові кошти в сумі 900 грн. від ОСОБА_13 в якості оплати за придбання наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежений та, в подальшому, доручив ОСОБА_7 винести на поріг вищевказаного будинку два полімерні згортки, в яких знаходився наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 0,3902 гр., що остання цього ж дня о 14:27 год. зробила, збувши таким чином ОСОБА_13 шляхом передачі таких в руки останньому та які ОСОБА_13 в подальшому добровільно видав працівникам поліції.
Таким чином, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України - незаконний збут наркотичних засобів, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_7 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступила в злочинну змову із ОСОБА_12 метою якої було незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону.
З цією метою, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбали наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон та зберігали його за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту, розфасувавши такий, шляхом огортання захисним упакуванням та сформували його, за приблизно рівною вагою в 0,25 гр.
Реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на збут наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежено, 29.11.2018 ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , приблизно о 13:09 год. збула ОСОБА_13 за грошові кошти в сумі 900 грн. два полімерні згортки в яких знаходився наркотичний засіб метадон загальною масою 0,3599 грам, який віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, який ОСОБА_13 в подальшому добровільно видав працівникам поліції.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_12 умислу, спрямованого на збут наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежено, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 , 03.01.2019 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , близько 14:27 год., достовірно знаючи, що ОСОБА_12 цього ж дня близько 14:24 отримав грошові кошти в сумі 900 грн. від ОСОБА_13 в якості оплати за придбання наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежений, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_15 , винесла на поріг вищевказаного будинку два полімерні згортки, в яких знаходився наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 0,3902 гр. та збула такий ОСОБА_13 шляхом передачі в руки останньому та які ОСОБА_13 в подальшому добровільно видав працівникам поліції.
Продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_12 умислу, спрямованого на збут наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежено, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 , зберігала за місцем свого проживання раніше придбаний за невстановлених досудовим розслідуванням обставин наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон, розфасувавши такий наркотичний засіб у 35 полімерних пакетів з метою його подальшого збуту, загальною масою 7,1372 грам, який 03.01.2019 було виявлено та вилучено працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході особистого обшуку ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України незаконне зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13.01.2021 року, кримінальне провадження №0000043 від 06.05.2016 року про обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, в частині обвинувачення ОСОБА_12 - закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_12 .
В суді першої інстанції ОСОБА_7 визнала, що 29.11.2018 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , приблизно о 13:09 год. збула ОСОБА_13 за грошові кошти в сумі 900 грн. два полімерні згортки в яких знаходився наркотичний засіб метадон загальною масою 0,3599 грам, який ОСОБА_13 в подальшому добровільно видав працівникам поліції.
Також, діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_12 , 03.01.2019 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , близько 14:27 год., достовірно знаючи, що ОСОБА_12 цього ж дня близько 14:24 отримав грошові кошти в сумі 900 грн. від ОСОБА_13 в якості оплати за придбання наркотичного засобу метадону, винесла на поріг вищевказаного будинку два полімерні згортки, в яких знаходився наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 0,3902 гр. та збула такий ОСОБА_13 шляхом передачі в руки останньому та які ОСОБА_13 в подальшому добровільно видав працівникам поліції. Крім того, вона, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_12 , зберігала за місцем свого проживання раніше придбаний наркотичний засіб метадон, розфасувавши такий наркотичний засіб у 35 полімерних пакетів з метою його подальшого збуту, загальною масою 7,1372 грам, який 03.01.2019 було виявлено та вилучено працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку за місцем її проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, вказувала, що у них була онкохвора внучка, тому необхідно було багато коштів. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На вирок суду прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити покарання у вигляді 8 /восьми/ років позбавлення волі з конфіскацією майна. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що не оспорюючи позицію суду стосовно доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення вважає, що вирок суду постановлений з порушенням вимог ст. 414 КПК України, а саме покарання визначене судом не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок своєї м`якості, а тому підлягає скасуванню.

Оцінюючи дані про особу ОСОБА_7 суд зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_7 , яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до вимог ст.89 КК України раніше не судима, має інвалідність 3-ї групи, стан здоров`я обвинуваченої, а також те, що остання критично ставиться до вчинених нею діянь.

Проте, на думку апелянта, якісна характеристика обставин, наведених судом у вироку, в сукупності аж ніяк не може зменшити ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину, при цьому, судом належним чином не враховано те, що ОСОБА_7 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності та вчинила тяжкий злочин.

Наголошує, що судом в оскаржуваному вироці не наведено даних, які на думку суду, давали можливість застосування окремо ст.69 КК України та ст.75 КК України стосовно ОСОБА_7 .

Підкреслює, що судом безпідставно враховано інвалідність обвинуваченої та її стан здоров`я оскільки такі обставини існували до моменту вчинення злочинів і самі по собі безпосередньо не впливають на ступінь суспільної небезпечності ні вчинених злочинів, ні особи обвинуваченої.

Прокурор стверджує, що не взято до уваги судом і відомостей щодо виявлення та вилучення під час обшуку у ОСОБА_7 пофасованих психотропних речовин у великих розмірах, що свідчить про її намір в подальшому здійснювати свою злочинну діяльність та тривалий період здійснення діяльності щодо збуту наркотичних засобів.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримання вимог поданої апеляційної скарги з аргументацією відсутності підстав для застосування до ОСОБА_7 положень ст.ст.69, 75 КК України, пояснення обвинуваченої та захисника про заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволення частково виходячи з наступного.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами і є обґрунтованим.
Правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.307 КК України сумнівів не викликає та в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
Як встановлено колегією суддів, обвинувачений ОСОБА_12 , провадження щодо якого закрито в зв`язку зі смертю, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив в злочинну змову із ОСОБА_7 , метою якої було незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону.
З цією метою, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбали наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон та зберігали його за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту, розфасувавши такий, шляхом огортання захисним упакуванням та сформували його, за приблизно рівною вагою в 0,25 гр.
Реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на збут наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежено, 29.11.2018 ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , приблизно о 13:09 год. збула ОСОБА_13 за грошові кошти в сумі 900 грн. два полімерні згортки в яких знаходився наркотичний засіб метадон загальною масою 0,3599 грам, який віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, який ОСОБА_13 в подальшому добровільно видав працівникам поліції.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_12 умислу, спрямованого на збут наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежено, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 , 03.01.2019 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , близько 14:27 год., достовірно знаючи, що ОСОБА_12 цього ж дня близько 14:24 отримав грошові кошти в сумі 900 грн. від ОСОБА_13 в якості оплати за придбання наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежений, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_15 , винесла на поріг вищевказаного будинку два полімерні згортки, в яких знаходився наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 0,3902 гр. та збула такий ОСОБА_13 шляхом передачі в руки останньому та які ОСОБА_13 в подальшому добровільно видав працівникам поліції.
Продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_12 умислу, спрямованого на збут наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежено, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 , зберігала за місцем свого проживання раніше придбаний за невстановлених досудовим розслідуванням обставин наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон, розфасувавши такий наркотичний засіб у 35 полімерних пакетів з метою його подальшого збуту, загальною масою 7,1372 грам, який 03.01.2019 було виявлено та вилучено працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході особистого обшуку ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України незаконне зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13.01.2021 року, кримінальне провадження №0000043 від 06.05.2016 року про обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, в частині обвинувачення ОСОБА_12 - закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_12 .
Колегія суддів вважає, що вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до п.п. 2, 4 ч.1, ч.2 ст.409, ст.ст. 411, 412, 414 КПК України невідповідність призначення покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Також згідно із п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Зазначеним вимогам оскаржуваний вирок в частині звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від відбування призначеного їй покарання на підставі ст.75 КК України та застосування ст. 69 КК України не відповідає.
Так, ч.1 ст.75 КК України зобов`язує суд при розгляді питання про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, які дають підстави зробити висновок про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Оцінюючи дані про особу ОСОБА_7 суд першої інстанції зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_7 , яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до вимог ст.89 КК України раніше не судима, має інвалідність 3-ї групи, стан здоров`я обвинуваченої, а також те, що остання критично ставиться до вчинених нею діянь.

Проте, якісна характеристика обставин, наведених судом у вироку, в сукупності аж ніяк не може зменшити ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину, при цьому, судом належним чином не враховано те, що ОСОБА_7 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності та вчинила тяжкий злочин.

Окрім того, судом в оскаржуваному вироці не наведено підстав, які на думку суду, давали можливість застосування окремо ст.69 КК України та ст.75 КК України стосовно ОСОБА_7 .

Не взято до уваги судом і відомостей щодо виявлення та вилучення під час обшуку у ОСОБА_7 пофасованих психотропних речовин у великих розмірах, що свідчить про її намір в подальшому здійснювати свою злочинну діяльність та тривалий період здійснення діяльності щодо збуту наркотичних засобів.

За наведених обставин, призначення покарання стосовно ОСОБА_7 є занадто м`яким.

На переконання колегії суддів, матеріали справи свідчать, що відсутні обставини, які б могли слугувати основою для прийняття рішення про застосування ст.75 КК України, щодо ОСОБА_7 .
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому, суд першої інстанції не навів переконливих мотивів застосування ст.75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 та не обґрунтував належним чином свій висновок про можливість виправлення засудженої без відбування покарання. А тому, вирок в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового вироку в апеляційному порядку.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченої, апеляційний суд не вбачає підстав, для застосування ст. 69 КК України, а тому покарання обвинуваченій слід обрати в межах санкції ч.2 ст. 307 КК України, яка передбачає застосування до винної особи покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Враховуючи зазначене та керуючись вимогами ст.65 КК України, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових злочинів можливе лише за умов реального відбуття покарання в умовах ізоляції від суспільства. При цьому, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, враховуючи дані про особу обвинуваченої, стан її здоров`я, міра покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна є достатньою для досягнення мети покарання, застосовуваного до обвинуваченої.
Постановляючи новий вирок в частині покарання, обраного ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що в решті оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки не суперечить вимогам чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та постановити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Врешті вирок залишити без змін.
На вирок суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4