Справа № 301/2871/21

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2021 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області в місті Іршава кримінальне провадження 0000318 від 25.09.2021, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження с. Довге, Іршавського району, Закарпатської області, місце проживання АДРЕСА_1 , не працюючий, не одружений, освіта середня, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На початку 2020 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в салоні автомобіля марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , а саме у кармані передніх лівих дверей, біля сидіння водія, вище вказаного автомобіля, перевозив холодну зброю а саме: кастет який згідно висновка експерта № СЕ-19/107-21/8180-ХЗ від 28.09.2021 року є холодною зброєю та відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом із застосуванням промислового обладнання, де перевозив до 25 вересня 2021 року, тобто до того часу поки працівники ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області в селі Білки, по вулиці Фірцака Кротона, біля АЗС «Робітник», Хустського району, Закарпатської області, не зупинили останнього за порушення ПДР України, та в ході огляду місця події не вилучили вказаний кастет.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.263 КК України незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив не застосовувати суворе покарання, при цьому суду пояснив, що на початку 2020 року він побачивши в центра міста Іршава малолітніх осіб у руках яких був предмет схожий на кастет. Забравши у них даний предмет поклав до салону автомобіля у карман дверей. З того часу він жодного разу його не діставав та фактично забув, що в машині знаходиться даний предмет. Те, що даний предмет є кастет і його тримати у себе не можна він знав. За порушення Правил дорожнього руху, транспортний засіб яким він керував був зупинений працівниками поліції. При огляді машини, працівниками поліції був виявлений даний предмет після чого порушено кримінальну справу. Вину визнає повністю, щиро кається.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст.263 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дослідження доказів щодо судових витрат та речових доказів.

Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України. Його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому міри покарання разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу.
Так, ОСОБА_3 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, ніде не працює, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За змістом ст.12 КК України вчинене кримінальне правопорушення кваліфіковано як нетяжкий злочин.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи всі обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкцій ч.2 ст.263 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів цим обвинуваченим.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

За вимогами ч.2 ст.124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи, що підтверджено довідкою від 28.09.2021 у сумі 686 грн.48 коп.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370-374, 392,393 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 27.09.2021, скасувати.
Речовий доказ по кримінальному провадженню: кастет, який упаковано до спецпакету НПУ ГСУ №7154649 та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1