Справа № 344/2035/22
Провадження № 1-кс/344/880/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000382 від 13 липня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернулася з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у вказаному вище кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України. Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в
Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000382 від 13 липня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що восени 2021 року ОСОБА_4 , заздалегідь знаючи про матеріальне збагачення ОСОБА_6 , з корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, вирішив вчинити на нього розбійний напад, поєднаний з насильством, незаконним позбавленням волі, проникненням у житло та заволодіти його майном у великих розмірах.
Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які також прагнули збагатитися шляхом отримання частини доходів від даної злочинної діяльності.
У подальшому ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обговорили встановлені ними дані стосовно ОСОБА_6 , розробили план нападу і розподілили ролі кожного під час учинення злочину.
18 листопада 2021 року близько 14 год. 43 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з метою реалізації розробленого спільного злочинного плану на автомобілі марки ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули у двір житлового будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , якого стали очікувати в автомобілі неподалік під`їзду.
Того ж дня близько 15 год. 42 хв. ОСОБА_6 вийшов у двір вказаного житлового будинку, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вчинили на нього напад та, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, наносячи удари руками у різні ділянки тіла, силоміць посадили ОСОБА_6 до салону автомобіля ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де, незаконно позбавивши його волі, утримували та продовжували наносити тілесні ушкодження.
Через деякий час у двір будинку АДРЕСА_1 прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які приєдналися до вчинення злочину.
У салоні автомобіля ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заволоділи в ОСОБА_6 ключами від його квартири, які взяв ОСОБА_7 , та з метою заволодіння чужим майном з відома ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішов та проник у житло ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 .
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з відома та згоди ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, незаконно утримуючи ОСОБА_6 в автомобілі марки ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , всупереч його волі, вивезли до узбережжя річки, що в с. Вовчинець Івано-Франківської територіальної громади Івано-Франківського району.
На березі річки ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з відома та згоди ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, наносячи удари руками у різні ділянки тіла ОСОБА_6 , заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном IPHONE 7 128GB, банківськими картками, паспортом громадянина України та ідентифікаційним номером.
Після цього ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою доведення свого злочинного плану, спрямованого на заволодіння чужим майном до кінця, на автомобілі ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернулися з ОСОБА_6 до будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 та ОСОБА_9 продовжували його незаконно утримувати в салоні, а ОСОБА_8 пішов у квартиру ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , де приєднався до ОСОБА_10 , та спільно із ним з відома та згоди ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, викрали майно ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 30 000 гривень, 2 000 Євро, які згідно довідки НБУ становлять 59994,8 гривень, 1000 доларів США, які згідно довідки НБУ становлять 26514,7 гривень, блютус колонку, телевізор, монітор, мобільні телефони, комп`ютерну техніку, дві ракетки для настільного тенісу, навушники, два годинники, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 .
Усього ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 заволоділи майном ОСОБА_6 на загальну суму 283 909,50 гривень, що є великим розміром.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 спричинили ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, закритого перелому фаланги лівої кисті, забій, гематоми повік обох очей.
Після вчинення розбійного нападу ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 місце вчинення злочину покинули та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
17 грудня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Гонтівка, Могилів-Подільського району, Вінницької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимому, повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України.
17 грудня 2021 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в межах 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) гривень, до 14 лютого 2022 року.
Обґрунтованість підозр, пред`явлених ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та протоколом проведеного слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
У встановлений двомісячний термін досудове розслідування не завершено, оскільки необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії: долучити висновки призначених судових товарознавчих експертиз; встановити та допитати в якості свідка особу по прізвищу « ОСОБА_12 »; провести тимчасовий доступ до речей і документів, які містяться у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар»; здійснити аналіз телефонних з`єднань, отриманих у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар»; оголосити остаточну підозру та провести допит підозрюваних осіб.
Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, - це значна кількість попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.
Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочини, у вчиненні яких він підозрюється, у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті п`ятнадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.
У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
- незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України є реальним, оскільки, ОСОБА_4 відомі повні анкетні дані потерпілих та інших підозрюваних, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх покази, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.
- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений пунктом п`ятим частини першої статті177 Кримінального процесуального кодексу України є реальним, оскільки ОСОБА_4 постійного джерела прибутку не має, є підстави вважати, що він, з метою одержання доходів продовжить вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані зі злочинами проти власності.
Вказані ризики існують та не зменшились, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин.
Враховуючи вищенаведені ризики, оскільки обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 буде недостатнім, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного строком 60 днів.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.
Сторона захисту заперечувала щодо задоволення клопотання та просила змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у разі продовження строку тримання під вартою зменшити розмір застави, оскільки даний розмір є непосильним для підозрюваного.
ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.
Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 14 лютого 2022 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_4 вказаних вище та інкримінованих йому злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також відомості щодо судимості, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.
Так, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункт перший, третій та пункт п`ятий вказаної статті.
При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.
Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке, також на думку слідчого судді, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.
Обрання запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного постійного місця роботи, або джерел його доходів, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.
Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання на території Івано-Франківської області з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Отож доводи захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному та позбавляє підозрюваного можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись в місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника про зменшення розміру застави або зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з наведених вище підстав у зв`язку з його необґрунтованістю.
В той же час згідно до вимог частини третьої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваних обов`язків, передбачених цим Кодексом, який, в свою чергу, відповідно до частини четвертої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя погоджується, що з урахуванням обставин інкримінованого злочину, необхідно залишити раніше визначений розмір застави у сумі 454 000,00 грн.
На переконання слідчого судді, застава в такому розмірі повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і такий розмір застави буде співмірним та доцільним у випадку її внесення для гарантування дієвості даного провадження та запобіганням згаданим ризикам.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено, а відтак слідчий суддя на даному етапі під час розгляду клопотання слідчого оцінює тільки ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які не змінилися.
Отже, враховуючи, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити і продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою на 60 днів до 09 квітня 2022 року включно із раніше визначеним розміром застави, але виключно в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182, 183, 193. 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, -
У Х В А Л И В:

Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника про зменшення розміру застави або зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 09 квітня 2022 року включно.
Тримання під вартою підозрюваного здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.
Залишити раніше визначений розмір застави у сумі 454 000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) гривень 00 коп.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 09 квітня 2022 року включно наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою ;
2) повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;
3)утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Строк дії ухвали до 09 квітня 2022 року включно.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений та підписаний 11 лютого 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1