Справа№ 938/386/21
Судове провадження № 1-кп/938/88/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000023, внесене до ЄРДР 18.06.2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Злочин вчинено за таких обставин.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Статтею 19 Кодексу України «Про надра» визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

У ході досудового розслідування встановлено, що 18 червня 2021 року близько 03:00 год. ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність у нього необхідних для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу на користування ділянкою надр та гірничого відводу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, за допомогою совкової лопати, здійснив видобування піщано-гравійної суміші (гравію) з русла річки «Чорний Черемош» в с. Ільці, присілок Грабовець, Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області та подальше завантаження її на вантажний автомобіль марки «Урал-43202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , який не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-21/6859-ФХД від 23.06.2021 року зразки ґрунту відібрані з русла річки «Чорний Черемош» та кузова вантажного автомобіля марки «Урал-43202» є некарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить відповідно 64,2% та 66,7%.

Таким чином, ОСОБА_4 , в порушення вище вказаних вимог законодавства України, не маючи передбаченого законодавством спеціального дозволу на користування ділянкою надр, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» є сировиною піщано-гравійною (гравієм) та належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

22.10.2021 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, а саме: в незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

Сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання із застосування ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник - адвокат ОСОБА_5 та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468 даного Кодексу, у кримінальному провадженні може бути між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості.

Пунктом 1 ч. 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, в даному кримінальному провадженні, як вбачається з обвинувального акта, потерпілі відсутні, а тому сторонами дотримано вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено судом порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено в судовому засіданні і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Також сторонами дотримано вимог положень ст. 472 КПК України, оскільки в угоді зазначено її сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні злочину, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваним є добровільним, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Невідповідності інтересам суспільства умов угоди чи порушення прав, свобод або інтересів сторін та інших осіб у судовому засіданні не встановлено.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним, у суду немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який є молодого віку, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.60), не працює (а.с.65), одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину (а.с.67), позитивно характеризується по місцю проживання (а.с. 64), на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.63), несудимий (а.с.62).
При цьому в угоді також враховано обставини, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Сторони в угоді про визнання винуватості узгодили покарання для ОСОБА_4 із застосування ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

У санкції ч. 2 ст. 240 КК України встановлено, що незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Таким чином судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження в судовому засіданні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим за участю захисника, та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання із застосування ст. 69 КК України, враховуючи, що обставинами, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні становлять 1716,2 грн. (а.с. 51), а саме за судову експертизу грунтів (висновок експерта №СЕ-19/109-21/6859-ФХД від 23.06.2021року.

Дану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Також відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд зобов`язаний вирішити питання про скасування арешту майна та про долю речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Зокрема, постановами від 18.06.2021 року у кримінальному провадженні№0000023 визнано речовими доказами:
-дві лопати, за допомогою яких здійснювалося завантаження піщано-гравійної суміші на кузов автомобіля марки «Урал» реєстраційний номер НОМЕР_1 , які передані на зберігання до кімнати речових доказів Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.56-57);

-вантажний автомобіль марки УРАЛ реєстраційний № НОМЕР_1 , передано на відповідальне зберігання їх володільцю ОСОБА_6 (а.с.58-59), який, як вбачається з обвинувального акта, не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_4

-піщано-гравійну суміш (без зазначення її об`єму), що була завантажена на кузов вантажного автомобіля марки УРАЛ, передано на зберігання до виробничої бази Верховинської ДЕД, що розміщена в селі Бережниця Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.54-55);

-зразки піщано-гравійної суміші, опечатані в двох полімерних спецпакетах за №4062230, №4062231, передані на зберігання до кімнати речових доказів Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.52-53).

У п.1 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що майно, яке використано, як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та/або зберегли на собі його сліди конфіскується, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання, у такому разі таке майно повертається власникуу (законному володільцю).
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати накладений ухвалами слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2021 року (справа № 938/360/21, провадження №1-кс/938/77/21, №1-кс/938/78/21, №1-кс/938/79/21) арешти на піщано-гравійну суміш, завантажену на кузов вантажного автомобіля марки «Урал-43202» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на лопату пласмасову чорного кольору з дерев`яною ручкою та лопату металеву з дерев`яною ручкою, що належать ОСОБА_4 , на вантажний автомобіль марки «Урал-43202» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , жителю с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області (а.с. 68-73).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.10.2021 року, укладену між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 (за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 ).

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1716,2 грн. (одну тисячу сімсот шістнадцять гривень та 20 копійок) витрат на проведення судової експертизи.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2021 року (справа № 938/360/21, провадження №1-кс/938/77/21, №1-кс/938/78/21, №1-кс/938/79/21), на піщано-гравійну суміш, завантажену на кузов вантажного автомобіля марки «Урал-43202» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на лопату пласмасову чорного кольору з дерев`яною ручкою та лопату металеву з дерев`яною ручкою, що належать ОСОБА_4 , на вантажний автомобіль марки «Урал-43202» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , жителю с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області.

Речові докази:
-дві лопати, за допомогою яких здійснювалося завантаження піщано-гравійної суміші на кузов автомобіля марки «Урал» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_4 , - конфіскувати;

-вантажний автомобіль марки УРАЛ реєстраційний № НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_6 , жителю с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області;

-піщано-гравійну суміш (без зазначення її об`єму), що була завантажена на кузов вантажного автомобіля марки УРАЛ, яку передано на зберігання до виробничої бази Верховинської ДЕД, що розміщена в селі Бережниця Верховинської селищної ради, Верховинського району Івано-Франківської області, а також зразки піщано-гравійної суміші, опечатані в два полімерні спецпакети за №4062230, №4062231, - конфіскувати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: Наталія ЧЕКАН