ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/772/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/1167/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
власника майна - ОСОБА_6
представника власника майна - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 07 червня 2021 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Краснокутського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000293 від 01.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 07 червня 2021 року клопотання прокурора задоволено частково.
Суд вирішив накласти арешт на: трактор Т306 ЮМЗ-6, днз. НОМЕР_1 з тракторним причіпом 2ПТС-4/785А, днз. НОМЕР_2 ; дві лопати з дерев`яними держаками; свідоцтво про реєстрацію машини - тракторного причіпу, серія НОМЕР_3 від 23.01.2009 р. на ім`я ОСОБА_6 ; технічний паспорт НОМЕР_4 від 15.12.92 р. на трактор колесний Т306 ЮМЗ-6, днз. НОМЕР_1 , рік випуску 1971,виданий на ім`я ОСОБА_6 .

Зберігання трактора Т306 ЮМЗ-6 днз. НОМЕР_1 з тракторним причіпом 2ПТС-4/785А днз. НОМЕР_2 визначив здійснювати на майданчику тимчасового тримання автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 .

Зберігання двох лопат з дерев`яними держаками визначив здійснювати в камері схову речових доказів СПД №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Богодухівський (Краснокутський) район, смт. Краснокутськ, вул. Миру, буд. 170.

Місцем зберігання свідоцтва про реєстрацію машини - тракторного причіпу, серія НОМЕР_3 від 29.01.2009, виданого на ім`я ОСОБА_6 ; технічного паспорту НОМЕР_4 від 15.12.92 р. на трактор колесний Т306 ЮМЗ-6, днз. НОМЕР_1 , рік випуску 1971, виданий на ім`я ОСОБА_6 визначено в матеріалах кримінального провадження №0000293.

В іншій частині слідчий суддя вирішив відмовити.

Посвідчення тракториста - машиніста серія НОМЕР_5 від 28.06.2008, видане на ім`я ОСОБА_6 повернуто власнику.

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити ухвалу суду та передати йому на відповідальне зберігання трактор ТЗ 06 ЮМЗ-6, диз. НОМЕР_1 з тракторним причіпом 2ПТС-4/785А диз. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію машини- тракторного причіпу серія НОМЕР_3 від 23.01.2009 р. на ім`я ОСОБА_6 , технічний паспорт НОМЕР_4 від 15.12.92 р. на трактор колісний ТЗ 06 ЮМЗ-6, диз. НОМЕР_6 2220 рік випуску 1971, виданий на імя ОСОБА_6

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що він погоджуюся з висновками суду про арешт та не проти арешту майна, однак просить надати йому трактор та причеп на відповідальне зберігання, оскільки він має на утриманні 11 дітей, постійне місце проживання, цивільну дружину та вилучений трактор є джерелом існування для його сім`ї, його дітей. Зобов`язуюся надавати трактор та причеп на будь-які слідчі дії, необхідні експертизи, тощо.

Прокурор, в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч.4 ст. 405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні.
Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду просив долучити до матеріалів справи відповідь слідчого ОСОБА_9 від 19.08.2021 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, на даний час він є особою у якої в рамках кримінального провадження було тимчасово вилучено майно. Також просив долучити висновок експерта № 09-1001/2021 від 27.07.2021 року відповідно до висновків якого встановлено, що 01.06.2021 року ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги.

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що відділенням №2 СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293 від 01.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Під час проведення оглядів місця події виявлені та вилучені трактор ЮМЗ-6 днз НОМЕР_1 з тракторним причіпом 2ПТС-4/785А днз НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію машини - тракторного причіпа, серія НОМЕР_3 від 23.01.2009 р., технічний паспорт НОМЕР_4 від 15.12.92 р. на трактор колесний Т306 ЮМЗ-6, днз. НОМЕР_1 , рік випуску 1971, посвідчення тракториста - машиніста серія НОМЕР_5 від 28.06.2008 р., дві лопати з дерев`яними держаками.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 від 23.01.2009 р. власником тракторного причіпа марки 2ПТС-4/785А днз НОМЕР_2 , рік випуску НОМЕР_7 , є ОСОБА_6 . Відповідно до технічного паспорту серії НОМЕР_4 від 15.12.92 р., власником трактора Т306 ЮМЗ-6 днз. НОМЕР_1 , рік випуску 1971, є ОСОБА_6 . Вказані документи та посвідчення тракториста-машиніста видані на ім`я ОСОБА_6 . Вилучені лопати також належать ОСОБА_6 , що не заперечувалось ним в судовому засіданні.

Постановою слідчого від 01.06.2021 вилучене майно визнано речовими доказами.

З метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а також особи, яка може бути причетна до вчинення вказаного злочину колегія суддів зазначає, що майно, вилучене в ході огляду місця події, має значення для забезпечення цього кримінального провадження. А тому, є підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Отже, оскільки ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не заперечує обґрунтованість клопотання прокурора про арешт майна та висновок слідчого судді про необхідність у зазначеному провадженні накласти арешт на майно, то колегія суддів переглядає судове рішення лише в частині визначення способу та місця зберігання арештованого майна.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що з урахуванням фактичних обставин справи вилучений транспортний засіб трактор та причеп можуть були знаряддям вчинення злочину та разом з документами, що посвідчують право власності на них, можуть бути використані як докази, зокрема в частині встановлення факту вчинення кримінального правопорушення та осіб причетних до його вчинення, а саме для підтвердження чи спростування факту перебування осіб, що користуються цим транспортним засобом, на місці вчинення злочину, крім того він необхідний для проведення експертиз, а тому на вилучене майно необхідно накласти арешт.

Частина 4 ст.173 КПК України, передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З урахуванням фактичних обставин справи, обраної органом досудового розслідування правової кваліфікації протиправної діяльності, а також у зв`язку тим, що власник майна не оспорює факт пригоди, яка сталась 01.06.2021 року, такий факт також вже зафіксовано протоколом огляду місця події, колегія суддів дійшла до висновку, що спосіб накладення арешту на вилучене майно, шляхом заборони відчудження та розпорядження, але без заборони користуванням майном до закінчення досудового розслідування, з передачею на відповідальне зберігання власнику до закінчення досудового розслідування буде менш обтяжливим та співмірним інтересам власника майна та дотримання завдань кримінального провадження, згідно норм ст.2 КПК України.

Саме такий спосіб та місце зберігання арештованого майна, на переконання колегії суддів, є ефективним, оскільки буде сприяти дієвості кримінального провадження, завданням досудового розслідування та захисту прав власника майна.

Колегія суддів також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.
Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст.174 КПК України.

Отже, з урахуванням положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді в частині визначення способу арешту вилученого майна підлягає скасуванню з постановленню нової ухвали в цій частині про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 07 червня 2021 року в частині накладення арешту на трактор з тракторним причіпом; дві лопати з дерев`яними держаками; свідоцтво про реєстрацію машини - тракторного причіпу; технічний паспорт на трактор колесний - скасувати та постановити нову ухвалу в цій частині.

Накласти арешт на вилучений трактор Т306 ЮМЗ-6, днз. НОМЕР_1 з тракторним причіпом 2ПТС-4/785А, днз. НОМЕР_2 ; дві лопати з дерев`яними держаками; свідоцтво про реєстрацію машини - тракторного причіпу, серія НОМЕР_3 від 23.01.2009 р. на ім`я ОСОБА_6 ; технічний паспорт НОМЕР_4 від 15.12.92 р. на трактор колесний Т306 ЮМЗ-6, днз. НОМЕР_1 , рік випуску 1971,виданий на ім`я ОСОБА_6 шляхом заборони відчудження та розпорядження, але без заборони користуванням майном до закінчення досудового розслідування.

Передати трактор Т306 ЮМЗ-6, днз. НОМЕР_1 з тракторним причіпом 2ПТС-4/785А, днз. НОМЕР_2 ; дві лопати з дерев`яними держаками; свідоцтво про реєстрацію машини - тракторного причіпу, серія НОМЕР_3 від 23.01.2009 р. на ім`я ОСОБА_6 ; технічний паспорт НОМЕР_4 від 15.12.92 р. на трактор колесний Т306 ЮМЗ-6, днз. НОМЕР_1 , рік випуску 1971, виданий на ім`я ОСОБА_6 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_2 )

Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

В решті ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 07 червня 2021 року залишити без змін.
Контроль за виконанням ухвали про арешт майна покласти на прокурора.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: