1-в/465/270/21
У Х В А Л А
Іменем України

30.08.2021 року м. Львів
Франківський районний суд м.Львова в особі судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника заявника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 , -
встановив:
Заступник генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_8 звернулися до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заяви покликаються на те, що у КНП ЛОР «Львівська обласна психіатрична лікарня» з 07.04.2015 року застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , який був переведений з Волинської ОПЛ №2 смт.Олика тана підставі Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.03.2015 року про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, які були продовжені ухвалами Франківського районного суду м.Львова від 08.09.2015 року, 10.03.2016 року, 27.09.2016 року, 27.02.2017 року, 17.07.2018 року, 04.03.2019 року, 09.06.2020 року, 14.08.2020 року та 07.05.2021 року, апеляційного суду Львівської області від 09.11.2017 року, та на даний час виконуються на базі 23-го відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».
Зазначив, що в період з 14.04.2003 року по 16.04.2003 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив навмисне вбивство малолітньої дитини, наніс тяжкі тілесні ушкодження малолітній дитині небезпечні для життя в момент заподіяння, здійснив підпали двох житлових будинків та чотирьох господарських споруд, вчинив крадіжку продовольчих товарів із сільської крамниці.
Згідно висновку судової психолого - психіатричної експертизи № 141 від 18.06.2003 року, ОСОБА_6 страждає хронічним маячним розладом і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню з суворим наглядом.
Згідно Ухвали Колегії суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 02.10.2003р., до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із суворим наглядом, що виконувались з 17.12.2003 року до 09.02.2011 року на базі ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом» МОЗ України.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2010 року щодо ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру із суворим наглядом на примусове лікування в психіатричні лікарні з посиленим наглядом, що виконувались з 09.02.2011 року до 07.04.2015 року на базі відділення з посиленим наглядом Волинської обласної психіатричної лікарні № 2 смт. Олика.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.03.2015 року щодо ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру із посиленим наглядом на примусове лікування в психіатричній лікарні з звичайним наглядом, на виконання якої ОСОБА_6 07.04.2015 року доставлений до КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» та поміщений до 18-го відділення.
ОСОБА_6 15.09.2016 року переведений з 18-го відділення КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» до 23-го відділення КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» на виконання Наказу в.о. головного лікаря КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» № 491 від 31.08.2016 року щодо переведення пацієнтів певних категорій (зокрема тих, щодо яких застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом).
Протягом перебування в КНП ЛОР «ЛОКПЛ» ОСОБА_6 багаторазово (18.08.2015 року, 17.02.2016 року, 15.08.2016 року, 14.02.2017 року, 10.08.2017 року, 08.02.2018 року, 06.08.2018 року, 04.02.2019 року, 02.08.2019 року, 31.01.2020 року, 28.07.2020 року, 27.01.2021 року) оглядався комісіями лікарів-психіатрів, що було оформлено відповідними Висновками комісій лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру. Щоразу на адресу Франківського районного суду м. Львова надсилались відповідні заяви.
Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 08.09.2015 року, 10.03.2016 року, 27.09.2016 року, 27.02.2017 року, Апеляційного суду Львівської області від 09.11.2017 року, Франківського районного суду м. Львова від 17.07.2018 року, 04.03.2019 року, 16.09.2019 року, 09.06.2020 року, 14.08.2020 року, 07.05.2021 року застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації ОСОБА_6 до психіатричного закладу із звичайним наглядом продовжено.
За час перебування в 23-му відділенні протягом тривалого часу пацієнт фактично перебував в стані ремісії наявного психічного розладу, що слугувало підставою для кількаразових висновків комісії лікарів-психіатрів про відсутність необхідності у продовженні лікування в стаціонарних умовах.
Однак з осені 2017 року ОСОБА_6 став болісно переносити судові засідання, які виявилися для нього психотравмуючими. Періодично після участі в них у пацієнта розвивалися реактивні зміни психічного стану. Ставав підвищено дратівливим, розгубленим, невпевненим в собі та інших. Недовірливо ставився до лікарів та психологів, що «не відстояли його в судах». Увага стала надмірно фіксованою на ставлення до нього оточуючих. В мисленні посилились параноїдні компоненти з тривогою, періодичним негативізмом, конфліктністю по відношеню до медперсоналу та лікарів. Відмічалось порушення сну та апетиту. Стали відмічатись періодичні афективні спалахи, пов`язані з накопиченням тривоги та переживань з приводу свого майбутнього, покинутості з боку рідних, упередженого до нього ставлення.
На виконання ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 26.07.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був оглянутий комісією лікарів-психіатрів.
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 133 від 26.07.2021 року, ОСОБА_6 на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері. Беручи до уваги нестабільність психічного стану, необхідність постійного системного прийому підтримуючого лікування, а також відсутності фактичного місця проживання та близьких родичів, які погоджувалися б піклуватись про нього, до повної стабілізації його психічного стану та вирішення соціальних питань потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_3 заяву підтримав з мотивів, зазначених у заяві, та зазначив, що хворий ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав.
ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви та пояснив, що йому дійсно потрібно продовжити лікування. Захисник в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_6 ..
Заслухавши думку прокурора, захисника, лікуючого лікаря-психіатра - представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ», ОСОБА_6 , дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з такого.
Згідно з ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з вимогами ст.514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до ч. 1- 3 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» Перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в закладі з надання психіатричної допомоги проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Згідно ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з ст.19 Закону «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Судом встановлено, що Ухвалою Колегії суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 02.10.2003 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із суворим наглядом, що виконувались з 17.12.2003 року до 09.02.2011 року на базі ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом» МОЗ України. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2010 року щодо ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру із суворим наглядом на примусове лікування в психіатричні лікарні з посиленим наглядом, що виконувались з 09.02.2011 року до 07.04.2015 року на базі відділення з посиленим наглядом Волинської обласної психіатричної лікарні № 2 смт. Олика. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.03.2015 року щодо ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру із посиленим наглядом на примусове лікування в психіатричній лікарні з звичайним наглядом, на виконання якої ОСОБА_6 07.04.2015 року доставлений до КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» та поміщений до 18-го відділення. 15.09.2016 року ОСОБА_6 переведений з 18-го відділення КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» до 23-го відділення КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» на виконання Наказу в.о. головного лікаря КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» № 491 від 31.08.2016 року щодо переведення пацієнтів певних категорій (зокрема тих, щодо яких застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом).
Протягом перебування в КНП ЛОР «ЛОКПЛ» ОСОБА_6 багаторазово (18.08.2015 року, 17.02.2016 року, 15.08.2016 року, 14.02.2017 року, 10.08.2017 року, 08.02.2018 року, 06.08.2018 року, 04.02.2019 року, 02.08.2019 року, 31.01.2020 року, 28.07.2020 року, 27.01.2021 року) оглядався комісіями лікарів-психіатрів, що було оформлено відповідними Висновками комісій лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру. Щоразу на адресу Франківського районного суду м. Львова надсилались відповідні заяви.
Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 08.09.2015 року, 10.03.2016 року, 27.09.2016 року, 27.02.2017 року, Апеляційного суду Львівської області від 09.11.2017 року, Франківського районного суду м. Львова від 17.07.2018 року, 04.03.2019 року, 16.09.2019 року, 09.06.2020 року, 14.08.2020 року, 07.05.2021 року застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації ОСОБА_6 до психіатричного закладу із звичайним наглядом продовжено.
Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 133 від 26.07.2021 року, ОСОБА_6 на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері. Беручи до уваги нестабільність психічного стану, необхідність постійного системного прийому підтримуючого лікування, а також відсутності фактичного місця проживання та близьких родичів, які погоджувалися б піклуватись про нього, до повної стабілізації його психічного стану та вирішення соціальних питань потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Враховуючи висновок лікарів-психіатрів, пояснення лікаря-психіатра, надані в судовому засіданні, відповідно до яких досягти повноцінної ремісії у психічному стані хворого ОСОБА_6 не вдалося, змін на помітне покращення не відбулося, психічний стан залишається нестабільним, думку інших учасників процесу, керуючись ст.95 КК України ст.ст.376, 512, 514 КПК України, ст.ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-
постановив:
Заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 задоволити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1