Справа № 495/6508/21
№ провадження 1-кс/495/2850/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 23.11.2021 року надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0000921 від 05.06.2021 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченою ч. 2 ст. 190 КК України.
Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
04.08.2021 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області з Білгород-Дністровської окружної прокуратури надійшло звернення керівника державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Приморський» Міністерства охорони здоров`я України» про те, що на протязі 2020 року особи, використовуючи підробленні документи, шляхом незаконних реєстраційних дій, шляхом обману, незаконно заволоділи правом власності на земельні ділянки в с. Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області, чим завдали істотну шкоду.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею І-ОД № 004275 у користуванні ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Приморський» МОЗ України» перебували земельні ділянки державної власності, які входили в межі населеного пункту с. Курортне колишньої Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (після реорганізації та децентралізації перебуває на території Сергіївської ОТГ).
В 2020 році посадові особи Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, достовірного знаючи, що земельні ділянки ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Приморський» МОЗ України» перебувають у державній власності, в порушення вимог ст.117 Земельного кодексу України, без складання відповідних актів прийому-передачі та відома користувача, самовільно та незаконно, перевели земельні ділянки ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Приморський» МОЗ України» із державної власності до комунальної.
В подальшому, посадові особи Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, без складання та затвердження детального плану територій та змін до Генерального плату с. Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області, зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах третіх осіб, в період із 2018 по 2020 роки рішеннями сесій, спочатку надали дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність для будівництва і обслуговування житлових будинків, присвоїли земельними ділянкам юридичні адреси, а потім затвердили розроблені проекти землеустрою земельних ділянок, чим зобов`язали громадян здійснити відповідні заходи щодо оформлення права на земельні ділянки у відповідності до ст. 125 та ст. 126 Земельного кодексу України, дотримуючись положень ст. 91 Земельного кодексу та здійснити державну реєстрацію права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Отримавши зазначені рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок, громадяни звернулися до державних реєстраторів, де зареєстрували право на земельні ділянки, тобто шахрайським шляхом заволоділи земельними ділянками державної власності, а саме земельними ділянками за кадастровим номерами: :04:001:0770; :04:001:0789; :04:001:0790; :04:001:0798; :04:001:0801; :04:001:0803; :04:001:0811; :04:001:0830; :04:001:0831; :04:001:0832; :04:001:0833;:04:001:0834;:04:001:0835;:04:001:0837;:04:001:0839; :04:001:0841.
На підставі рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за № 1852-VII від 03.07.2020, державним реєстратором Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_4 , 04.09.2020 проведено державну реєстрацію права на сформовану земельну ділянку за кадастровим номером: :04:001:0801, площею 0,04 га, за ОСОБА_5 .
Слідчим зазначено, що земельна ділянка за кадастровим номером: :04:001:0801 безпідставно виведено у власності держави, де постійним користувачем був ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Приморський» МОЗ України», а потім на підставі рішень органу місцевого самоврядування передана у приватну власність ОСОБА_5 , чим завдано шкоду державі.
08.11.2021 проведено огляд зазначених земельних ділянок, які розташовані на території с.Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області, та відповідно до постанови від 08.11.2021 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Оскільки зазначена земельна ділянка за кадастровим номером: :04:001:0801 є предметом кримінального правопорушення, з метою недопустимості подальшої передачі будь-кому в оренду, переоформлення (перереєстрації) до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, що в подальшому ускладнить встановлення істини та проведення необхідних слідчих дій, слідчий просив клопотання задовольнити.
Позиції сторін.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явились, був повідомлені про дату та час розгляду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду був сповіщений.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000921 від 05.06.2021 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Частиною першою ст.131 КПК України, зазначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України зазначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту слідчий суддя враховує положення Конституції України та Закону України «Про міжнародні договори і угоди», якими передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

Регулювання відносин права власності здійснюється з урахуванням Загальної декларації прав людини (1948 р.) та Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, зазначається, що завданням арешту майна є запобігання можливості відчуження земельної ділянки, яка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що у 2020 році посадові особи Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, достовірного знаючи, що земельні ділянки ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Приморський» МОЗ України» перебувають у державній власності самовільно та незаконно, перевели земельні ділянки ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Приморський» МОЗ України» із державної власності до комунальної.
На підставі незаконних рішень Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок, громадяни звернулися до державних реєстраторів, де зареєстрували право на земельні ділянки, чим шахрайським шляхом заволоділи земельними ділянками державної власності, а саме земельними ділянками за кадастровим номерами: :04:001:0770; :04:001:0789; :04:001:0790; :04:001:0798; :04:001:0801; :04:001:0803; :04:001:0811; :04:001:0830; :04:001:0831; :04:001:0832; :04:001:0833; :04:001:0834;:04:001:0835;:04:001:0837;:04:001:0839; :04:001:0841.
Як вбачається з державного акту на право постійного користування землею на підставі рішення сесії Приморської сільської ради народних депутатів від 22.08.2000 №343-ХХІІІ земельну ділянку в межах згідно з планом землекористування передано у користування санаторію «Приморський».
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання досліджено надані слідчим матеріали клопотання, та встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно №285523893 державним реєстратором Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_4 04.09.2020 на підставі рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за № 1852-VII від 03.07.2020 проведено державну реєстрацію права на сформовану земельну ділянку за кадастровим номером: :04:001:0801 площею 0,04га, за ОСОБА_5 .
Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за фактом шахрайства, вчиненого повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, а отже земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0801 є предметом кримінального правопорушення, та з метою недопустимості подальшої передачі будь-кому в оренду, переоформлення (перереєстрації) до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає співрозмірним накладення арешту на майно.
Постановою слідчого від 08.11.2021 земельну ділянку з кадастровим номером: :04:001:0801, яка розташована на території с.Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області на підставі положень ст.ст. 40,98, 100 КПК України визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Слідчий суддя, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, що заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

В ході розгляду питання про накладення арешту на зазначене вище майно слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на земельну ділянку шляхом заборони відчуження, оскільки жоден з ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, які б вимагали застосування арешту з забороною користуватись земельною ділянкою слідчим не доведено.

На думку слідчого судді, перебування майна у фактичному володінні особи без заборони його користування та розпорядження відповідає потребам досудового розслідування. Кримінальне провадження здійснюється за фактом зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, а отже подальше відчуження земельної ділянки може призвести до втрати доказової бази, унеможливить відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані матеріали, приходить до висновку, що накладення арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування та при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження. Разом з тим, з метою запобігання можливості відчуження, задля збереження речового доказу слідчий суддя вважає можливим клопотання задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0000921 від 05.06.2021 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченою ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Заборонити відчуження:
- земельної ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер: :04:001:0801, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 .
В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1