Справа № 362/3321/21
Провадження № 1-і/362/1/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Багачка Перша Великобагачівського району Полтавської області, українцю, громадянину України, що має вищу освіту, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України. Розгляд вищевказаного об`єднаного кримінального провадження здійснюється Васильківським міськрайонним судом Київської області під головуванням судді ОСОБА_10

01.02.2022 від прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали і не змінилися.

Згідно даних, які наявні в Васильківському міськрайонному суді Київської області, головуючий суддя по справі ОСОБА_10 з 26.01.2022 і на даний час перебуває на лікарняному, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 11.02.2022 року.

Згідно п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (Covid-19) встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Згідно абз. 5 п. 20-5 ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, в разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи вищевикладене, те, що головуючий суддя по справі ОСОБА_10 перебуває на лікарняному, а строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується, вирішення питання щодо продовження йому строку тримання під вартою здійснюється суддею Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заявленого клопотання прокурора і звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, просив застосувати домашній арешт, оскільки в нього є дружина та троє дітей, а тому не збирається тікати та ухилятися від суду.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , підтримав заявлене клопотання свого підзахисного та просив його задоволити.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Таким чином, суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Взяття під варту, відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Так, відносно ОСОБА_4 ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2021 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строки якого неодноразово продовжувались, востаннє ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2021.

Під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику щодо незаконного впливу на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, серед яких є малолітні діти, які мають бути допитаними безпосередньо у судовому засіданні на відповідній стадії судового провадження; ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, або продовження злочинної діяльності, оскільки зазначені вище злочини вчинялися з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, відсутні відомості щодо офіційного працевлаштування обвинуваченого; ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке передбачене санкціями статей за злочини, у вчиненні яких він обвинувачуються.
Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 11.02.2022, однак судове слідство по даному кримінальному провадженню на даний час так і не розпочатоі потребує часу для розгляду, потерпілі і свідки у цьому кримінальному провадженніне допитані, тобто ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлений судом при обранні запобіжного заходу знаходячись на волі, може незаконно впливати на потерпілих, свідків не відпали та не змінилися.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує та оцінює особу ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні, відповідно до ст. 12 КК України, трьох особливо тяжких злочинів (ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України), та одного тяжкого злочину (ч. 1 ст. 263 КК України), вчинених в складі озброєної банди, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, не працює, не має постійних та законних джерел доходів, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені судом при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити злочинну діяльність та переховуватися від суду не відпали та не змінилися. Посилання обвинуваченого на наявність в нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, а саме: наявність дружини та трьох дітей, не підтверджується жодними доказами, а тому не приймаються судом як підтвердження відсутності ризику переховування від суду.

Таким чином, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд, не вирішуючи такі питання як обґрунтованість обвинувачення чи вагомість доказів, приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбачених статтею 177 КПК України, та виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а тому клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт не підлягають до задоволення.
За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, що не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194-197, 201, 331, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 03 квітня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України, та проголошений 04 лютого 2022 року.

Суддя ОСОБА_1