УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року

Колегія суддів Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_6,суддів ОСОБА_7,ОСОБА_8,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_9,прокурора ОСОБА_10,обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,захисників ОСОБА_16,ОСОБА_17(в режимі відео конференції), ОСОБА_4 , представників потерпілих адвокатів ОСОБА_11,ОСОБА_12, ОСОБА_13,ОСОБА_14,ОСОБА_15,потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України

ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, п.п. 7, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст.189, ч. 1 ст. 307 КК України

ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України,-

Встановила:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває вказане вище кримінальне провадження,по якому продовжується судовий розгляд.

Захист обвинуваченого ОСОБА_1 на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 10.12.2021 р.№ 028-0011109 здійснює адвокат ОСОБА_18

14.12.2021 р.до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_16про самовідвід.

В обгрунтування заявленого самовідводу її автор зазначає,що після отримання доручення центру вона як захисник за призначенням,з метою узгодження з підзахисним правової позиції сторони захисту,прибула до Запорізького слідчого ізолятора № 10 для конфіденційної зустрічі з обвинуваченим,від якої останній відмовився.

Адвокат ОСОБА_18вважає,що неузгодженість позицій захисника і обвинуваченого фактично унеможливлює здійснення ефективного захисту та призведе до істотного порушення процесуального законодавства.

При обговоренні заявленого самовідводу обвинувачений ОСОБА_1 заявив,що свою позицію відносно призначення захисника за ухвалою суду вже висловлював раніше,самостійно залучати захисника не бажає.

Прокурор вважав заяву такою,що підлягає задоволенню з наведених у ній підстав.

Представники потерпілих ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, потерпілий ОСОБА_5 висловились на користь задоволення заяви про самовідвід з огляду на неможливість здійснення адвокатом ефективного захисту обвинуваченого при відмові останнього від конфіденційного спілкування та узгодження позиції сторони захисту.

Представники потерпілих ОСОБА_12, ОСОБА_22 заперечували проти задоволення заявленого самовідводу та зазначали,що з огляду на тяжкість пред`явлених ОСОБА_1 звинувачень ,участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою,судом забезпечено обвинуваченому ОСОБА_1 юридичний захист,відмова від якого процесуальним законом не допускається. Обвинувачений має право не узгоджувати із захисником позицію сторони захисту,проте адвокат за призначенням навіть за таких обставин має забезпечити його процесуальний захист.

Обвинувачені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,захисники ОСОБА_23(в режимі відео конференції), ОСОБА_4 висловились на користь задоволення заяви.

При вирішенні заявленого самовідводу захисника суд керується наступним.

Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право «захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або, за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника, одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя» (п. 3(с) ст. 6 ЄКПЛ).

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 Кримінального процесуального кодексу забезпечення права на захист віднесено до загальних засад кримінального провадження. Стаття 59 Основного Закону проголошує право кожного на професійну правничу допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 - закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

У ст. 20 КПК, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК. Відповідно до положень ст. 48 КПК захисник може у будь-який момент бути залучений підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Крім того, право на захист захисника забезпечується, зокрема, нормами КПК, які регламентують обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні (ст. ст. 49, 52 КПК), визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок порушення права особи на захист (ст. 87 КПК), особливості реалізації права на відмову від захисника (ст. 54 КПК), можливість підготовки до захисту від нового (ст. 338 КПК) або від додаткового обвинувачення (ст. 339 КПК), здійснення судового провадження за відсутності захисника як підставу для скасування судового рішення (п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК).

Як передбачено ст.52 ч.1 КПК України,участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Відповідно до ст.49 ч.1 КПК України,слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

На виконання вказаних положень чинного законодавства,ухвалою колегії суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2021 р. обвинуваченому ОСОБА_1 ,який відмовився від захисника ОСОБА_26,що здійснював його захист у кримінальному провадженні на підставі договору,був забезпечений захист шляхом направлення доручення Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях призначити адвоката для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_1 за призначенням.

На підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях від 19.10.2021 р.№ 028-0009426,надання безоплатної вторинної правової допомоги у цьому кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_1 було доручено адвокату ОСОБА_27Захисник ОСОБА_28інформував суд про те,що обвинувачений ОСОБА_1 відмовився від особистих зустрічей та не бажає спілкуватись з ним як із захисником за призначенням через власні міркування.

Відповідно до листа від 10.12.2021 р. про заміну адвоката, Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях поінформував суд про те,що на підставі листа адвоката ОСОБА_24від 07.12.2021 р.,наказом Регіонального центру від 09.12.2021 р.прийнято рішення про заміну адвоката ОСОБА_24на іншого адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги у цьому кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_1 і дорученням від 10.12.2021 р.№ 028-0011109 призначено адвоката ОСОБА_25

В заяві про самовідвід від участі у кримінальному провадженні адвокат ОСОБА_18,не вказавши передбачених КПК України конкретних підстав для самовідводу,посилалася на загальні положення чинного законодавства щодо стандартів якості надання безоплатної правової допомоги та неможливість їх дотримання через відмову обвинуваченого ОСОБА_1 від конфіденційного спілкування та узгодження позиції сторони захисту.

Стаття 47 КПК України передбачає наступне.

1. Захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

2. Захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

3. Захисник без згоди підозрюваного, обвинуваченого не має права розголошувати відомості, які стали йому відомі у зв`язку з участю в кримінальному провадженні і становлять адвокатську або іншу охоронювану законом таємницю.

4. Захисник після його залучення має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише у випадках:

1) якщо є обставини, які згідно з цим Кодексом виключають його участь у кримінальному провадженні;

2) незгоди з підозрюваним, обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту, за винятком випадків обов`язкової участі захисника;

3) умисного невиконання підозрюваним, обвинуваченим умов укладеного з захисником договору, яке проявляється, зокрема, у систематичному недодержанні законних порад захисника, порушенні вимог цього Кодексу тощо;

4) якщо він свою відмову мотивує відсутністю належної кваліфікації для надання правової допомоги у конкретному провадженні, що є особливо складним.

Узагальнений зміст заяви захисника вказує на те,що самовідвід нею заявлений з підстав ,передбачених п.3 ч.4 ст.47 цієї статті,однак без урахування того,що участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою,а вказана нею підстава для самовідводу не передбачена ст. 77,78 КПК України.

Тобто,захисник після його залучення має право відмовитися від виконання своїх обов`язків у разі незгоди з підозрюваним, обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту, за винятком випадків обов`язкової участі захисника.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Значення загальних засад кримінального провадження полягає в тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Згідно з п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду. Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 р. у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну із головних підвалин справедливого судового розгляду. Це ж зазначив ЄСПЛ і у рішеннях у справах «Яременок проти України», «Шабельник проти України».

У всіх випадках, коли інтереси правосуддя вимагають призначення адвоката, обвинувачений має право на допомогу юриста, досвід та компетентність якого відповідають характеру правопорушення, щоб він міг надати ефективну правову допомогу.

Призначення захисника саме по собі необов`язково означає дотримання вимог підпункту «с» п. 3 ст. 6 Конвенції, компетентні національні органи влади мають втрутитися відповідно до підпункту «с» п. 3 ст. 6 Конвенції, якщо нездійснення захисником, призначеним у рамках правової допомоги, ефективного представництва інтересів захисника є явним або належним чином доведено до їхнього відома в інший спосіб (див. рішення у справах «Камазінський проти Австрії» (Kamasinski v Austria), від 19 грудня 1989 р., п. 65, Series A № 168; «Дауд проти Португалії» (Daud v. Portugal), від 21 квітня 1998 р., п. 38, Reports 1998-II та рішення у справі «Іглін проти України» (Iglin v. Ukraine)15.

Суд підкреслює, що підпункт «с» п. 3 ст. 6 Конвенції вимагає не просто «призначення» захисника, який би виступав від імені обвинуваченого, а того, щоб право на юридичну допомогу здійснювалось практично та ефективно, щоб забезпечити достатній захист («Артіко проти Італії»16, «Імбріоша проти Швейцарії»). Оцінити, чи було таке юридичне представництво практичним та ефективним, можна лише на основі конкретних обставин справи, розглядаючи процес в цілому («Куліковський проти Польщі»).

В інших випадках, зважаючи на незалежність адвокатської діяльності від держави, здійснення захисту є по суті питанням підсудного та його захисника, незалежно від того, чи цей захисник був призначений у рамках надання правової допомоги, чи він фінансується у приватному порядку (див. рішення від 24 вересня 2002 р. у справі «Каскені проти Сполученого Королівства» (Cuscani v. the United Kingdom), заява № 32771/96, п. 39 та рішення у справі «Іглін проти України» (Iglin v. Ukraine).

Адвокатом ОСОБА_29як захисником обвинуваченого ОСОБА_1 за призначенням доведено до відома суду інформацію про неможливість здійснення його ефективного захисту через вказані вище причини.

Враховуючи,що на даному етапі судового провадження самовідвід захисника від участі у кримінальному провадженні не має системного характеру,суд вважає своїм обов`язком сприяти обвинуваченому ОСОБА_1 отримати ефективну допомогу захисника,зокрема,за призначенням,тому задовольняє заяву адвоката ОСОБА_16про самовідвід.

Правову позицію ЄСПЛ щодо початкового етапу забезпечення права на захист у кримінальному провадженні викладено, зокрема, в п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», де зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 90-91 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України»). За необхідності захисника мають призначати офіційно.

Таким чином, суду слід враховувати необхідність дотримання вимог КПК щодо обов`язкової участі у кримінальному провадженні захисника у випадку, коли особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Залучення захисника за призначенням у передбачених КПК випадках у судовому провадженні є обов`язком суду, що обумовлений не тільки інтересами самого обвинуваченого, а й публічними інтересами, які полягають у вирішенні завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК.

В силу ст. 49,52 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні,зокрема,щодо особливо тяжких злочинів.

Як передбачено ч.1,3 ст.54 КПК України,обвинувачений має право відмовитись від захисника,у випадку якщо участь у захисника є обов`язковою,а обвинувачений відмовився від захисника і не залучає іншого,захисник повинен бути залучений у порядку,передбаченому ст.49 КПК України для здійснення захисту за призначенням.

Згідно із ч.2 ст.49 КПК України, суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі),уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені в ухвалі час і місце для участі у кримінальному провадженні.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне в інтересах реалізації обвинуваченим ОСОБА_1 повною мірою права на захист,після задоволення самовідводу адвоката ОСОБА_16,доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_1 , призначити захисника для участі у кримінальному провадженні та забезпечити прибуття адвоката в судове засідання 20.12.2021 року о 10.00 год.

З метою ефективного захисту прав обвинуваченого,призначеному захиснику пропонується завчасно прибути для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та мати з підзахисним конфіденційну бесіду до початку судового засідання.

На підставі ст.47,48,52,77,80,81,83,350 КПК України,колегія суддів -

Постановила:

Заяву адвоката ОСОБА_16про самовідвід від участі у кримінальному провадженні в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_1 -задовольнити.

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях (м. Запоріжжя, проспект Соборний, 77, 8 поверх, ) призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням обвинуваченого ОСОБА_1 та забезпечити прибуття адвоката до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Чарівна, б. 117 "а" в судове засідання 20.12.2021 року о 10.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_6

Судді ОСОБА_7

ОСОБА_30