УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2022 Справа №607/9464/20

Провадження №1-кп/607/167/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0001129 від 05 травня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні, під час судового розгляду кримінального провадження, прокурор ОСОБА_6 подала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки обвинувачений переховується від суду, не з`являється в судові засідання без поважних причин та не повідомляє суд про причини неявки. Таким чином, прокурор вважає, що існують ризики, того, що ОСОБА_4 буде переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора та просить змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт, оскільки ризики переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженні відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду у кримінальному провадженні, судом була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 26 лютого 2022 року.
Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.
Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює та враховує:
- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим в злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується;
- обвинувачений був неодноразово оголошений у розшук, у зв`язку із переховуванням від суду; згідно матеріалів працівників поліції, складених при виконанні ухвал суду про здійснення приводу обвинуваченого, ОСОБА_4 за місцем постійного проживання відсутній;
- наявність інших кримінальних проваджень про обвинувачення останнього, що перебувають на розгляді в суді;
- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється обвинувачений, наявність претензій майнового характеру у потерпілої до обвинуваченого, що відображається у цивільному позові;
- дані, що характеризують його особу, зокрема не працюючий, відсутність утриманців, міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, що підтверджується відповідними доказами, які містяться у матеріалах справи.
Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб (потерпілих), незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк, що не перевищує 60 днів - до 25 квітня 2022 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25 квітня 2022 року до 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1