Справа № 727/8865/21
Провадження № 1-кс/727/2498/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року м.Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів (матеріали кримінального провадження №0000142 від 02.07.2021 року),

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів. Дане клопотання погоджене із прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Вказує, що відповідно до п. 8.17 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби України на перший квартал 2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 та складено відповідний акт перевірки №03-33/10 від 01.06.2021.
За результатами вказаної перевірки, серед інших порушень фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено факт недотримання вимог чинного законодавства в частині нарахування суддівської винагороди, що призвело до зайвого нарахування та виплати такої винагороди окремим суддям області.
Зокрема, встановлено, що судді ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 здійснювали доплату за вислугу років, не дивлячись на те, що вказаний суддя не здійснював правосуддя та перебував без повноважень, у зв`язку із притягненням до дисциплінарної відповідальності останнього.
Так як, відповідно до ч. 10 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.
Рішенням Конституційного суду України від 04.12.2018 у справі №1-7/2018(4062-15) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, за яким «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами, а саме:
- частини першої статті 55 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя у відповідному суді, припиненням роботи суду у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами та з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про його відрядження до іншого суду;
- частини восьмої статті 56, частин першої, другої статті 89 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з обов`язковим проходженням підготовки у ІНФОРМАЦІЯ_5 для підтримання кваліфікації;
- частини третьої статті 82, частин шостої, сьомої статті 147 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.
Тобто, вказаним рішення Конституційного суду України, позиція якого також висвітлена в інформаційному листі ІНФОРМАЦІЯ_6 за №11-26266/18 від 14.12.2018, встановлено перелік випадків, за якими з незалежних від волі судді причин, така доплата за вислугу років повинна здійснюватись, а отже, притягнення судді до адміністративної чи/або кримінальної відповідальності, що автоматично тягне застосування дисциплінарного стягнення, не є об`єктивними причинами не здійснення правосуддя, а тому виплата за вислугу років не повинна здійснюватись.
Таким чином, під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_7 , що наявні в особовій справі судді ОСОБА_5 , відповідно до розділів II V «Порядку формування, ведення, обліку та зберігання особових справ суддів», який затверджено наказом ДСА України №97 від 20.05.2016. Тому просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до вищевказаних документів, з можливістю ознайомлення та виготовлення копій документів.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.
Встановлено, що вищевказані документи мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин у кримінальному провадженні. Вони знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 . Без доступу до цих документів та їх подальшого огляду неможливо прийняти швидке, повне та неупереджене рішення у кримінальному провадженні. Іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів неможливо. Тому слід надати дозвіл на тимчасовий доступ до документів, з можливістю ознайомитися з ними, зробити їх копії.

Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Керуючись ст.ст.159, 163-165, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Надати старшому слідчому відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю ознайомитися з ними, зробити їх копії, а саме до матеріалів особової справи судді ОСОБА_5 .
Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1