УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. Справа № 596/1088/21

Провадження № 1-кп/596/108/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин кримінальне провадження № 0000062 від 20 травня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Постолівка, Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого приватним підприємцем, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.366-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 згідно рішення № 1 першої сесії сьомого скликання Постолівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 11 листопада 2015 року обраний депутатом вищевказаної ради від виборчого округу № 6.
У зв`язку з цим, ОСОБА_4 , згідно підпункту «б» пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень та згідно ч. 1 ст. 45 Закону зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація) за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування» повноваження депутата ради закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.
20 листопада 2020 року відбулася перша сесія новобраної Гусятинської селищної ради VIII скликання рішенням, яка стала правонаступником Постолівської сільської ради.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до пп. 3 п. 5 розділу II Порядку формування ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.06.2016 р. за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. а та в п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, подається до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3 Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 Правил Заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, визначено , що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Так, ОСОБА_4 , був зобов`язаний до 01 квітня 2021 року подати декларацію особи, суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Реєстрі.
Згідно інформації, отриманої від Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_4 останній раз вчиняв дії на порталі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 02.02.2020 року та завершив сеанс користувача о 11:53:30.
Проте, станом на 15.07.2021 року, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій, декларацію особи, суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, за період 01.01.2020 року по 31.12.2020 року, ОСОБА_4 не подав, хоча зареєстрований у Реєстрі 30.03.2017 року о 16:58.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючі всі необхідні умови та технічні можливості, в порушення ч. 2 ст. 45 Закону не подав за період з 01 січня 2021 року до 01 квітня 2021 року декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік, шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу вчинення кримінального проступку. Просив суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються по даному кримінальному провадженні. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин, позиція його добровільна і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

Обвинувачений, в тому, що скоїв щиро покаявся і заявив суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування, які надійшли на підтвердження події кримінального проступку, з якими обвинувачений ознайомилася після закінчення досудового розслідування і повністю визнав їх у судовому засіданні, погодився із кваліфікацією вчиненого ним діяння та вважає їх об`єктивними та достовірними, відмовившись від їх дослідження під час судового провадження.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази необхідно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинуваченим не оспорюються доведеність його вини та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ст.366-3 КК України, як умисне не подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» - кваліфіковані вірно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доведеність вчиненого ОСОБА_4 кримінального проступку, який правильно кваліфіковано за ст.366-3 КК України, оскільки він як суб`єкт декларування умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про те, що не заперечує щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений вперше вчинив кримінальний проступок, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаюється.

Суд, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, розглянувши клопотання обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав наведених у ньому і у зв`язку з цим закриття кримінального провадження, суд вважає, що вказане клопотання слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з ч.ч. 1,2 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ст.366-3 КК України (в редакції станом на 28.03.2021 року) передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 є проступком в розумінні ст.12 КК України.

Відповідно до абзацу 6 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, якщо є підстави, передбачені законом України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст. 285 КПК України.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу вимог ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 366-3 КК України. При цьому ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальний проступок, після його вчинення щиро покаявся, активно сприяв розкриттю проступка.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, а кримінальне провадження закрити.

На підставі вищенаведеного, ст. 45 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285, 286, 288, 350, 369, 372, 392, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.366-3 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження № 0000062 від 20 травня 2021 року - закрити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Гусятинського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1