УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , про примусове відібрання біологічних зразків, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001601 від 27.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 України КК України,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001601 від 27.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 України КК України, про примусове відібрання біологічних зразків, а саме зразків букального епітелію та зразків крові у підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підозрюваний у добровільний спосіб біологічні зразки надати відмовляється.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Зокрема, захисник зазначив про порушення порядку відібрання біологічних зразків та ненадання стороні захисту копії постанови про призначення експертизи, а також посилався на практику Європейського суду з прав людини щодо можливості отримання біологічних зразків у особи поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам (ст. 28 Конституції України). Право на особисту (тілесну) недоторканність - найважливіше демократичне право, яке отримало правове визнання не тільки на рівні конституції, а й у міжнародних актах, зокрема, у Загальній декларації прав людини, Міжнародному пакті про громадянські та політичні права, Європейській конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Декларації про захист всіх осіб від тортур та інших жорстоких, нелюдських чи таких, що принижують гідність видів поводження чи покарання, тощо. Визнання, дотримання і захист прав і свобод людини і громадянина - обов`язок держави та її органів, у тому числі органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Обмеження прав людини може бути здійснено виключно за рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 29 Конституції України).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 25.12.1993 у справі «Функе проти Франції» зазначив, що не можливо здійснення по відношенню до особи будь - якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Так, до матеріалів клопотання слідчим додано постанову про відібрання зразків для проведення судових експертиз в кримінальному провадженні від 27 червня 2021 року, яка мотивована необхідністю направлення відібраних зразків у ОСОБА_7 (а не ОСОБА_4 ) для проведення молекулярно-генетичної експертизи та одорологічної експертизи, які призначені відповідно до постанов, що датовані 23 липня 2021 року.

Водночас, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на здійснення відбору біологічних зразків у ОСОБА_4 , а саме: зразків букального епітелію та зразків крові, слідчим не надано доказів неможливості проведення експертизи без біологічних зразків.

За встановлених обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертиз.

Керуючись статтями 2, 7-9, 132, 160-166, 241, 245, 309, 372, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , про примусове відібрання біологічних зразків, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001601 від 27.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 України КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 21 грудня 2021 року.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8