22.09.2021 Єдиний унікальний № 371/755/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/755/21

Провадження № 1-кп/371/164/21

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000202, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, має базову загальну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, без зареєстрованого місця проживання, адреса місця перебування: будинок під номером АДРЕСА_1 , раніше судимий:

19 листопада 2015 року Бородянським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 289 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк пять років шість місяців,

22 січня 2021 року звільнений з Білоцерківської виправної колонії № 35 по відбуттю покарання,

за ст.ст. 125 ч. 1, 185 ч. 2, 357 ч. 1, 357 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Встановлені обставини кримінального правопорушення
За встановленими обставинами кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснив таємне викрадення коштів та документів, належних потерпілому ОСОБА_5 , та заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження за таких обставин.

25 червня 2021 року близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у автобусі, що рухався за маршрутом «Київ-Таганча», де ОСОБА_4 дізнався, що ОСОБА_5 при собі має грошові кошти.

Того ж дня, близько 18 години 45 хвилин, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 зупинитись у селі Зеленьки Миронівського району Київської області та разом вжити алкогольні напої, на що останній погодився. Вони разом зійшли з автобуса у селі Зеленьки, та почали вживати алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв, між обвинуваченим та потерпілим виникла сварка, в ході якої у обвинуваченого виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , діючи умисно, на ґрунті раптововиниклої особистої неприязні, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, 25 червня 2021 року, близько 19 години, перебуваючи на вулиці Чередника села Зеленьки Миронівського району Київської області, наніс один удар кулаком правої руки по лівій частині обличчя ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю. Після вчинення вказаних дій обвинувачений наніс три удари правою ногою по обличчю потерпілого та, продовжуючи протиправні дії, долонями обох рук почав душити ОСОБА_5 за шию, після чого наніс три удари кулаками рук по обличчю потерпілого ОСОБА_5 , близько чотирьох ударів ногами та два удари ліктем по його тулубу, чим завдав потерпілому фізичного болю та спричинив тілесні ушкодження. Від ударів потерпілий втратив свідомість,

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 43 від 13.07.2021, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 такі тілесні ушкодження : синці повік лівого ока, повік правого ока, правої брови, правої виличної ділянки, правої скроневої ділянки, правої щічної ділянки, навколоротової ділянки справа, проекції дуги нижньої щелепи справа, передньої та правої бокової поверхні шиї, правої та лівої над- та підключичної ділянок, передньої поверхні грудної клітки, правого передпліччя; садна правої надлопаткової ділянки, правого плеча; крововиливи в білкові оболонки правого та лівого ока, слизової верхньої та нижньої губи зліва та справа, які утворилися від дії тупого (их) предмета (ів). Вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, того ж дня, близько 21 години, коли потерпілий ОСОБА_5 перебував без свідомості, у ОСОБА_6 виник протиправний намір на вчинення таємного викрадення коштів та документів, належних ОСОБА_5 , які зберігалися у його барсетці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 25 червня 2021 року близько 21 години, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 викрав шкіряну чоловічу сумку чорного кольору «Polo Pand» вартістю 376 гривень, з вмістом мобільного телефону марки «Huawei Y6P» чорного кольору вартістю 2404 гривні, грошових коштів у сумі 1500 гривень.

Крім того, обвинувачений протиправно заволодів належною потерпілому ОСОБА_5 платіжною карткою № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ «Укрсиббанк», та паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 01 вересня 2008 року Канівським MB УМВС України в Черкаській області на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , які знаходилися у чоловічій шкіряній сумці чорного кольору «Polo Pand».

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст. 200 КК України, платіжна картка є офіційними документом.

Крім того, обвинувачений таємно заволодів овочами, які перевозив потерпілий у виді: молодої картоплі вагою 1,9 кг вартістю 49 гривень 17 копійок, огірків вагою 0,44 кгвартістю 6 гривень 82 копійки та помідорів вагою 0,45 кг вартістю 17 гривень 26 копійок.

З викраденим обвинувачений залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 майнову шкоду, загальний розмір якої склав 4353 гривні 25 копійок.

Позиції учасників судового провадження

Фактичні обставини кримінальних правопорушень обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив, визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, на підтвердження встановлених в ході досудового розслідування обставин надав показання.

Прокурор відмовився від проголошення вступної промови, не заперечив встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, жодних заперечень проти встановлених досудовим розслідуванням обставин суду не повідомив.

Згідно з приписами статті 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що з`ясувати всі обставини кримінального провадження під час судового розгляду можливо за відсутності потерпілого, тому, керуючись правилами ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без потерпілого.

Повне визнання обвинуваченим вини, не заперечення фактичних обставин кримінальних правопорушень та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується, стали передумовами здійснення розгляду провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України.

Роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Суд з`ясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З показань обвинуваченого слідує наступне.

25 червня 2021 року близько 18 години 30 хвилин, він перебував у автобусі, що рухався за маршрутом «Київ-Таганча», де зустрів знайомого ОСОБА_5 . Дорогою вони вживали пиво. У розмові дізнався, що ОСОБА_5 має кошти, тому запросив його вийти у селі Зеленьки Миронівського району Київської області, щоб продовжити вживати спиртні напої. Коли пропонував потерпілому вийти, мав умисел на заволодіння його коштами. Потерпілий погодився і вони разом вийшли на зупинці «Лікарня» у селі Зеленьки. У одному з магазинів села потерпілий придбав пиво, за яке розрахувався платіжною карткою. Він бачив вміст сумки потерпілого. Вони почали вживати спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ними виникла сварка, в ході якої він наніс один удар кулаком правої руки в голову ОСОБА_5 . Від удару той упав, він почав наносити удари ногами та руками по обличчю та тулубу ОСОБА_5 , який лежав на землі. Від нанесених ударів, ОСОБА_5 втратив свідомість.

ОСОБА_5 при собі мав шкіряну чоловічу сумку чорного кольору через плече, в якій він бачив грошові кошти та мобільний телефон. Окрім цього, ОСОБА_5 мав при собі пакет з овочами: картоплею, огірками та помідорами. Розуміючи, що останній без свідомості, він вирішив забрати вказані речі та продукти. Взяв шкіряну чоловічу сумку, відшукав в ній кошти в сумі 1500 гривень, паспорт громадянина України та платіжну картку, емітентом якої є АТ «Укрсиббанк», видану на прізвище ОСОБА_5 , телефон марки «Huawei» чорного кольору. Також підняв пакет із овочами. З вказаними речами, коли ОСОБА_5 був без свідомості, залишив місце події.

У вчиненому щиро кається, зазначив, що попросив вибачення у потерпілого. Усвідомлює протиправність своїх дій, вважає свій вчинок антисоціальним.

Допит обвинуваченого здійснено відповідно до правил ст. 351 КПК України.

Кваліфікація дій обвинуваченого
Обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідуванням кримінальних правопорушеннях, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, з його показань суд дійшов висновку про визнання ним всіх обставин, які встановлені досудовим розслідуванням, підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце, та полягають у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , що кваліфікується судом як проступок, передбачений ст. 125 ч. 1 КК України, викраденні як офіційного документа у виді банківської картки, належної ОСОБА_5 , вчиненому з корисливих мотивів, що кваліфікується судом як проступок, передбачений ст. 357 ч. 1 КК України, незаконному заволодінні паспортом громадянина України ОСОБА_5 , що кваліфікується судом як проступок, передбачений ст. 357 ч. 3 КК України, та вчиненні таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , вчиненого повторно, що кваліфікується судом як злочин, передбачений ст.185 ч. 2 КК України.

Обвинувачений є винними у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та підлягає покаранню за вчинене.

Мотиви суду
Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст.ст. 36 - 43 КК України, виключають кримінальну протиправність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених ст.ст. 44 - 49 КК України.

Судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення у стані неосудності чи обмеженої осудності.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують обвинуваченого.

За місцем перебування ОСОБА_4 , виконавчий комітет Миронівської міської ради відомостями стосовно нього не володіє, зазначив, що особа мешкає без реєстрації в селі Зеленьки Миронівського району Київської області. На обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Такі фактичні обставини підтверджуються даними листа виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області від 29 червня 2021 року, довідок Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» від 29 червня 2021 року, вироку Бородянського районного суду Київської області від 19 листопада 2015 року, довідки про звільнення серії КНВ № 19908.

Ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді Миронівського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр Пробації» у місті Києві та Київській області від 17 вересня 2021 року, органом пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства оцінено як дуже високі.

З огляду на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, та вказані ризики, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Органом пробації згідно зібраних характеризуючих матеріалів, встановлено, що обвинувачений зарекомендував себе як безвідповідальна особа, не має постійного місця роботи, порушує громадський порядок. Поряд з цим, фактів зловживання алкогольними напоями чи наркотичними засобами не встановлено, наявність звязків з особами з антисоціальною поведінкою не встановлено, фактів негативних стосунків у родині не зафіксовано.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд призначає покарання у межах, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення у виді проступків, передбачених ст.ст. 125 ч. 1, 357 ч. 1, 357 ч. 3 КК України, та злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, є особою, яка притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину.

На підставі ч. 1 ст. 66 КК України, суд вважає можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, активне сприяння у їх розкритті обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставин, що передбачені ст. 67 КК України, та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Ця обставина, як така, що обтяжує покарання обвинуваченого, зазначена у обвинувальному акті, складеному відносно ОСОБА_4 .

Стаття 34 КК України визначає, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення .

Згідно з ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Обвинувачений має непогашену судимість за вчинення аналогічного корисливого злочину.
Оскільки у даному випадку рецидив злочину утворює одночасно і його повторність, яка передбачена у ст. 185 ч. 2 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то, за змістом ч. 4 ст. 67 КК України, як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання, як обставину, що його обтяжує.

Суд також зазначає, що відповідно до ч 1 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення у виді проступків, передбачених ст.ст. 125 ч. 1, 357 ч. 1, 357 ч. 3 КК України, та злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання, в розумінні ст. 67 КК України, не є рецидив кримінальних правопорушень у виді проступків.

З огляду на викладене, рецидив злочину, який за змістом обвинувального акту вказаний як обставина, що обтяжує покарання, не може бути врахований судом як така обставина при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

За результатами розгляду кримінального провадження, з урахуванням особи обвинуваченого, наявних дуже високих ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому за вчинення корисливого злочину необхідно призначити у виді позбавлення волі на певний строк.

За вчинення проступків до наступних покарань: за вчинення проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, до громадських робіт; за вчинення проступку, передбаченого ст. 357 ч. 1 КК України до обмеження волі; за вчинення проступку, передбаченого ст. 357 ч. 3 КК України до обмеження волі.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень, суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За вказаними правилами, покарання обвинуваченому необхідно призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який проживає у родині, в якій виховується троє неповнолітніх дітей, усвідомлює протиправність своїх дій та висловив готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, обставини, що пом`якшують покарання та знижують ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та доцільність застосування щодо нього випробування відповідно до ст. 75 КК України.

При встановленні тривалості іспитового строку (в межах, визначених ст. 75 КК України), суд враховує кількість вчинених кримінальних правопорушень, форму вини та мету, якими керувався винуватий, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та вважає, що вказаний строк має бути максимальним.

На підставі ст. 76 КК України, на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки для контролю за його поведінкою в період іспитового строку. Звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням можливе лише в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, з покладанням на нього відповідних обовязків.

Вирішення питань про процесуальні витрати, заходи забезпечення кримінального провадження та речові докази.

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Питання про розподіл процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Згідно правил вказаної статті, вартість проведеної у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи в сумі 514 гривень 86 копійок, що документально підтверджена довідкою про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-21/31279-ТВ від 6 липня 2021 року, підлягає відшкодуванню обвинуваченим.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, і призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні проступку, передбаченого ст. 357 ч. 1 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні проступку, передбаченого ст. 357 ч. 3 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 76 КК України, в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 514 гривень 86 копійок.

Речові докази: пакет білого кольору з вмістом овочів - 0,446 кг огірків, 0,458 томатів (помідорів) та 1,914 кг білої картоплі;чоловічу сумку чорного кольору;платіжну картку «UKRSIBBANK» на ім`я ОСОБА_7 ;паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;мобільний телефон «HUAWEI» чорного кольору в чохлі чорного кольору;посвідчення № НОМЕР_3 з ПрАТ «Миронівська Птахофабрика» на підсобного робітника комплексу з переробки курчат-бройлерів;три ключі на мотузці синього кольору;купюру номіналом 20 гривень серії ЧВ 4452372, купюру номіналом 10 гривень серії ЮБ 5168877, купюру номіналом 5 гривень ЮА 8230987, купюру номіналом 2 гривні серії ПБ 6302475, купюру номіналом 1 гривня серії УБ 6736612, купюру номіналом 1 гривня серії ТД 8296099, купюру номіналом 1 гривня серії СЗ 5666731; медичну маску, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком чинності вважати повернутим за належністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1