Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/437/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2021 про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровограда, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуваючому покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія № 6», раніше судимому,
підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1,2 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України
за участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката - ОСОБА_8 ,
підозрюваного - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів.
В провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2021 №0000082 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2021 року вказане вище клопотання слідчого задоволено та продовжено ОСОБА_6 , строк тримання під вартою на 60 днів з визначенням розміру застави у 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 113500 грн.
Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що раніше встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, запобігти яким в разі не продовження строку запобіжного заходу - тримання під вартою, або при застосуванні іншого запобіжного заходу, неможливо. Оскільки обставини, за яких були встановлені ці ризики на теперішній час не змінились.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з урахуванням встановлених ризиків, відсутні підстави вважати, що меш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.
В апеляційній скарзі на вказане рішення слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2021 скасувати.
Зазначає, що докази вини на які вказує слідчий не відповідають фактичним обставинам справи. Обшук проведений з порушеннями норм чинного законодавства.
Ризики на які вказує слідчий при продовженні запобіжного заходу відсутні.
Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи поданої апеляційної скарги та просили ухвалу суду скасувати, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обгрунтовано продовжив строк тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , перевіривши матеріали подання слідчого про продовження строку тримання під вартою, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена, виходячи з наступного.
Ухвала судді про застосування запобіжного заходу або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178,183 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КГІК України.
Відповідно до ст.183 КПК України гримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч.3 ст.199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обгрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, досудовим розслідуванням ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Раніше встановлені ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились, а саме перебуваючи на волі може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
01.08.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.09.2021 підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, разом з тим визначено суму застави.
Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що підозра ОСОБА_6 за ч.1, 2 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, є обгрунтована.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчим суддею місцевого суду оцінено тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність достатності доказів, що свідчать про обгрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_6 , і за наслідками розгляду клопотання про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - встановлено, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Суд першої інстанції досліджував можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, та дійшов висновку щодо відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Стороною обвинувачення під час судового розгляду доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
За наслідками дослідження матеріалів клопотання, характеризуючих даних підозрюваного, колегією суддів не виявлено доказів того, що на даний час зменшились або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені раніше, що могло б свідчити, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, забезпечить належну його процесуальну поведінку до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не вийшов за межі строку досудового розслідування та враховував вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, продовжив строк тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладениху його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Характеризуючі дані особи підозрюваного, а також підстави для зміни запобіжного заходу не є новими і були враховані при продовженні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при перегляді такої ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 197, 199, 376, 404, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2021 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3