Єдиний унікальний номер 722/1572/21
Номер провадження 1-в/722/178/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсаків Сахалінської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав, просив його задовольнити та зазначив, що не згідний з характеристикою, наданою адміністрацією установи, адже він завжди має охайний зовнішній вигляд, тактовно поводиться з персоналом, працює на підприємстві установи та здобув професію столяра.

По прибуттю до установи він не працював, адже хотів працевлаштуватися за професією, а норму виробітку не виконує у зв`язку з відсутністю роботи.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував вказуючи, що як поведінка так і відношення до праці засудженого ОСОБА_5 , під час відбування покарання, не були сумлінними, він з початку етапування не працював, а на даний час норму виробітку не виконує. Роботи з благоустрою установи виконує не завжди. Протягом всього строку відбування покарання засуджений не заохочувався, натомість тричі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про небажання засудженого ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, а тому застосування щодо нього ст.81 КК України є недоцільним.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку прокурора та підтвердив викладені в характеристиці засудженого відомості.

Голова спостережної комісії Дністровської районної державної адміністрації Чернівецької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про проведення судового розгляду без її присутності, вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 покладає на розсуд суду.
Заслухавши доводи всіх учасників процесу, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 2 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08.02.2019 року за ч.3 ст.185, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з часу його затримання, тобто з 04.04.2019 року.

Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 04.05.2022 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 02 роки 08 місяців 10 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 04 місяці 20 днів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено таке.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 04.04.2019 року.

За час перебування в слідчому ізоляторі міста Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

Міру кримінального покарання у виді позбавлення волі відбуває в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» з 03.05.2019 року.

По прибуттю до установи до будь-яких оплачуваних робіт не залучався у зв`язку із стійким небажанням працювати. Лише з листопада місяця 2020 року по даний час працевлаштований на підприємстві установи на вантажно-розвантажувальній дільниці, в якості різноробочого. Встановлену норму виробітку виконує не завжди.

За час перебування в установі за порушення вимог режиму відбування покарання в 3 (трьох) випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, порушення виражалися в порушенні встановленого установою розпорядку дня, відмові виконувати роботи із благоустрою, вилучення забороненого предмета та невиконання законних вимог персоналу установи. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. В жодному разі не заохочувався.

У відношенні до персоналу установи ввічливий, були прояви нетактовної поведінки та невиконання законних вимог адміністрації.

По відношенню до інших засуджених вживчивий, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості.

Своє спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку.

Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача, не завжди робить для себе належні висновки.

Згідно довідки, виданої директором Сокирянського навчального центру №67 ОСОБА_5 навчався з 03.06.2019 року до 25.11.2019 року, здобувши професію столяр будівельний.

Відповідно до статті 112 Кримінально-виконавчого кодексу України соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом отримання посилок. Взаємовідносини із рідними добрі.

Виконавчих листів стосовно відшкодування матеріальних завданих злочином збитків до установи не надходило.

Згідно з вироком суду вину у скоєному злочині визнав.

На засіданні комісії установи розглядалося питання, щодо застосування до засудженого заохочувальної норми законодавства. За результатами розгляду було прийнято такі рішення:

-14.04.2020 року термін можливості застосування статті 101 КВК України;

-16.04.2020 року комісією установи прийнято рішення відмовити в застосуванні статті 101 КВК України як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення;

-19.10.2020 року термін можливості застосування статті 82 КК України;

-29.10.2020 року комісією установи прийнято рішення відмовити в застосуванні статті 82 КК України як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення;

-24.04.2021 року термін можливості застосування статті 81 КК України;

-29.04.2021 року комісією установи прийнято рішення відмовити в застосуванні статті 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_5 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Статтею 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства і джерелом права встановлено, що жодна людина не може бути приневолена до примусової чи обов`язкової праці крім будь-якої роботи, виконання якої зазвичай вимагається під час ув`язнення.

Разом з тим, праця засудженого під час відбування покарання, є одним з ключових елементів, які у своїй сукупності вказують на перевиховання засудженого та становлення його на шлях виправлення.

Згідно досліджених в судовому засіданні довідок, виданих відділом організації і нормування праці СВК №64 від 30.03.2020 року, №230 від 01.10.2020 року, №72 від 22.03.2021 року №280 від 06.12.2021 року, засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до установи з червня 2019 року по жовтень 2020 включно не працював. Лише з листопада 2020 року працевлаштований на підприємстві установи на вантажно-розвантажувальній дільниці в якості різноробочого. За весь період роботи норму виробітку виконував лише за 6 місяців, тобто з покладеними перед ним змінними завданнями в повному обсязі не справлявся.

Доводи засудженого ОСОБА_5 щодо ненадання йому роботи за професією столяра суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні заяви засудженого щодо забезпечення його такими роботами. Натомість 03.05.2019 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до начальника установи з письмовою заявою в якій зазначив, що бажання працювати немає (а.о.с. 29).

Згідно ч.5 ст.118 КВК України, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

З пояснень представника колонії встановлено, що засуджений ОСОБА_5 роботи з благоустрою установи виконання покарання виконує під контролем та не вбачає необхідності в їх виконанні. Окрім цього, 23.03.2020 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за відмову виконувати роботи із благоустрою установи, а також за невиконання законних вимог персоналу установи.

Із змісту ст.81 КК України вбачається, що одним з елементів, необхідних для застосування до засудженого даної пільги є сумлінна поведінка.

Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів особової справи, 02.07.2020 року засудженого ОСОБА_5 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за зберігання забороненого предмету, а саме загостреної металевої пластини, що у відповідності до ст.133 КВК України є злісним порушенням режиму.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до обов`язків посадових і службових осіб установ виконання покарань входить реалізація законних прав та інтересів засуджених.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

Так з пояснень представника колонії та досліджених матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній в листопаді 2019 року реалізував програму виховного диференційованого впливу «професія». Бажання приймати участь у інших програмах виховного впливу, бажання не виявляє.

До обов`язків начальника відділення соціально-психологічної служби, згідно вказаного вище положення, зокрема відноситься щоквартально здійснювати оцінювання поведінки засуджених та надавати пропозиції адміністрації установи для прийняття вмотивованого рішення про доцільність або недоцільність застосування до засуджених заходів заохочення. Складати характеристики на засуджених, у тому числі на підставі оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеної з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, для розгляду питань щодо зміни умов тримання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, переведення засуджених із виховної колонії до виправної колонії, залишення у виховних колоніях засуджених, які досягли 18-річного віку, застосування амністії або помилування, та в інших необхідних випадках.

Відповідно до атестаційних листів засудженого, які містяться в матеріалах особової справи, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 як:

-станом на 08.07.2019 року «не став на шлях виправлення» (а.о.с.38);

-станом на 08.01.2020 року «не став на шлях виправлення» (а.о.с.40);

-станом на 03.05.2020 року «не став на шлях виправлення» (а.о.с.70);

-станом на 14.01.2021 року «не став на шлях виправлення» (а.о.с.79);

-станом на 09.04.2020 року «дотримується вимог режиму» (а.о.с.88).

Згідно протоколів засідання комісії ДУ «СВК №67» від 16.04.2020 року №9/2020, від 29.10.2020 року №24/2020 31.08.2017 року та від 29.04.2021 року №8/2021, засудженому ОСОБА_5 відмовлено в переведенні до ДСР та застосуванні ст.ст.82, 81 КК України, як особі, яка не довела, що стає, стала на шлях виправлення та відповідно довела своє виправлення (а.о.с.53,78, 87).

Суд погоджується з таким висновком адміністративної комісії СВК щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого, з огляду на досліджені характеризуючи дані та матеріали особової справи.

Окрім цього, згідно витягу з протоколу засідання профілактичної комісії установи щодо постанови засуджених на профілактичний облік, як схильних до вживання наркотичних речовин чи їх аналогів, які в свою чергу відносяться до суїцидонебезпечної категорії, засудженого ОСОБА_5 постановлено на відповідний облік як особу, схильну до вживання наркотичних речовин.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючі дані про особу засудженого суд вважає, що як поведінка, так і ставлення до праці засудженого ОСОБА_5 не доводять факту його виправлення, а тому він не заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення.

Суд вважає, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_5 може зазнати позитивних змін, що відповідатиме меті призначеного покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії повного тексту ухвали.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 15.12.2021 року