Справа № 288/1328/21
Провадження № 1-кп/288/145/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 03 липня 2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Ходорків, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, працює ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» за адресою: місто Київ, Дніпровського району, вулиця Бутлерова, 1, на посаді старшого охоронника магазину № НОМЕР_1 , раніше не судимий,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України,
ВСТАНОВИВ:

23 травня 2021 року, близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_7 перебував із ОСОБА_5 , поблизу кафе «Берізка», в селі Ходорків Попільнянського ОТТ Житомирської область, де на ґрунті раптово - виниклих неприязних відносин, між ними стався словесний конфлікт. В ході даного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи можливі протиправні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, у вказаний час та місці ОСОБА_5 , в ході словесного конфлікту наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область щелепи останнього від якого останній впав на землю, спричинивши, згідно висновку експерта № 112 від 16.07.2021 року тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми - перелом кута нижньої щелепи зліва та перелому тіла нижньої щелепи зі зміщенням уламків, струс головного мозку який відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, як такий, що не є небезпечним для життя, але призвів до тривалого розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в спричинені середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального Кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України визнав частково та пояснив, що 23 травня 2021 року він з друзями був біля кафе «Берізка» в селі Ходорків, Житомирського району, Житомирської області і почув крики дівчат та із них хтось почав плакати. Він побачив що ОСОБА_7 приспустив штани і сказав дівчатам, що зараз всі будуть задовольняти його статеві потреби. Він підійшов до ОСОБА_7 , щоб заспокоїти його, ОСОБА_7 сказав що буде робити що захоче і відпихнув його. Після чого він ударив ОСОБА_7 кулаком правої руки в область щелепи, і вони упали, деякий час він його утримував щоб заспокоїти, потім ОСОБА_9 їх підняв і ОСОБА_7 пішов додому. Він визнає свою вину в тому, що він наніс тілесні ушкодження, а частково в тому що тілесні ушкодження наніс з метою припинення хуліганських дій з боку ОСОБА_7 . Цивільний позов в частині матеріальної шкоди він визнає повністю, а щодо моральної шкоди не визнає.

Крім часткового визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість підтверджується слідуючими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 20 жовтня 2021 року про те, що в травні місяці 2021 року, дати не пам`ятає, він з друзями сидів у кафе «Берізка» в селі Ходорків, Житомирського району, Житомирської області та відпочивав. Через деякий час вийшли з кафе на двір, він спілкувався з дівчатами та з ОСОБА_10 . Дівчата сказали, що він непристойно себе поводить, після цього до них підійшов ОСОБА_11 і лобом уперся до його лоба. Він його відштовхнув від себе. Після цього вони розмовляли хвилин 10, він сказав ОСОБА_12 , що себе контролює. ОСОБА_11 його ударив кулаком у нижню щелепу. Після цього він нічого не пам`ятає. Непристойної поведінки відносно дівчат не було, вони його провокували. Він не пам`ятає чи приспускав штани, не пропонував дівчатам вступити з ним в статеві відносини. Після даного конфлікту він відчув біль в щелепі, звернувся до лікарні, у нього виявлено перелом нижньої щелепи. Він проходив лікування, поставив пластину у щелепі, на що витратив свої кошти. Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Щодо міри покарання обвинуваченому просить суворо його не карати.

11 листопада 2021 року до суду надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 , в якому він просить справу розглядати без його участі та без потерпілого ОСОБА_7 , цивільний позов задовольнити в повному обсязі, стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень.

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 23 травня 2021 року у вечірній час, вона з дівчатами сиділа в кафе «Берізка» в селі Ходорків, Житомирського району, Житомирської області, відпочивали. ОСОБА_7 став вести себе не пристойно, через деякий час вони вийшли на вулицю, до них підійшов ОСОБА_7 приспустив штани, достав свій статевий орган і сказав, що вони будуть задовольняти його статеві потреби. ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_7 і просив його заспокоїтись, вони відійшли разом від них і розмовляти між собою. Через деякий час вона побачила, що ОСОБА_7 лежить на землі, а ОСОБА_11 був біля нього. Вона не бачила як ОСОБА_11 наносив удар ОСОБА_14 ;

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що вона з ОСОБА_13 та ОСОБА_16 відпочивали в кафе «Берізка» в селі Ходорків, Житомирського району, Житомирської області. В даному кафе був ОСОБА_17 , він був в неадекватному стані та говорив непристойні речі. Коли вони вийшли на вулицю ОСОБА_7 підійшов до них почав їх ображати, приспустив штани, достав свій статевий орган і сказав, що вони будуть задовольняти його статеві потреби. ОСОБА_11 підійшов до них так як почув між ними сварку, та сказав ОСОБА_14 заспокоїтись, але ОСОБА_17 не відреагував на зауваження і тоді ОСОБА_11 ударив його кулаком в обличчя по щелепі. Вони обоє упали на землю, ОСОБА_17 лежав на спині, ОСОБА_11 притримував його, до них підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_18 та відвели ОСОБА_19 від ОСОБА_20 . ОСОБА_17 пішов додому;

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 23 травня 2021 року вона відпочивала з ОСОБА_15 та ОСОБА_13 в кафе «Берізка» в селі Ходорків, Житомирського району, Житомирської області. В даному кафе був ОСОБА_17 , він був в неадекватному стані, виражався нецензурними словами. Коли вони вийшли на вулицю до них підійшов ОСОБА_17 приспустив штани, достав свій статевий орган і сказав, що вони будуть задовольняти його статеві потреби. До них підійшов ОСОБА_11 зробив зауваження ОСОБА_14 , але останній сказав, що буде робити все що захоче. Хлопці відійшли від них та почали між собою сперечатись і ОСОБА_11 ударив ОСОБА_20 кулаком в обличчя. Після чого вони упали на землю, ОСОБА_17 лежав на спині, а ОСОБА_11 його притримував. Через деякий час ОСОБА_9 відтягнув ОСОБА_19 , а ОСОБА_17 піднявся з землі та пішов додому;

- показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що в травні місяці 2021 року, точної дати він не пам`ятає, він з друзями відпочивав в кафе «Берізка» в селі Ходорків, Житомирського району, Житомирської області. Коли вони вийшли на вулицю то ОСОБА_17 сварився з дівчатами. До них підійшов ОСОБА_11 , потім ОСОБА_17 та ОСОБА_11 відійшли в сторону та між ними почався словесний конфлікт, причину конфлікту він не чув. Він не бачив як ОСОБА_11 ударив ОСОБА_20 , оскільки в цей час розмовляв по телефону. Коли він повернувся то побачив, що ОСОБА_17 лежить на землі, а на ньому сидить ОСОБА_11 . Він відтягнув ОСОБА_19 від ОСОБА_20 . Після цього ОСОБА_17 піднявся та пішов додому. Він його наздогнав, віддав його годинник. ОСОБА_17 скаржився на біль в щелепі. Він замітив, що щелепа ОСОБА_20 була зміщена. Чи приспускав штани ОСОБА_17 він не бачив.

Також винуватість ОСОБА_5 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

- рапортом інспектора чергового Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 03 липня 2021 року про отримання заяви та зареєстровано ЄО за № 2537 від 03.07.2021 року про те, що ОСОБА_11 спричинив тілесні ушкодження, заявник ОСОБА_7 /а.с. 75/;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03 липня 2021 року від ОСОБА_7 /а.с. 76/;

- протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до протоколу від 10 липня 2021 року, згідно якого об`єктом огляду являлась прилегла територія до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 /а.с. 77-79/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з відеодиском до протоколу від 10 липня 2021 року, за участю потерпілого ОСОБА_7 , який розповів та показав як у нього виник конфлікт з обвинуваченим і останній наніс йому один удар кулаком в область щелепи внаслідок чого він втратив свідомість /а.с. 80-86/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з відеодиском до протоколу від 10 липня 2021 року за участю свідка ОСОБА_21 , який розповів та показав, що у потерпілого виник конфлікт з обвинуваченим. Через деякий час він побачив, що потерпілий лежав на землі, а обвинувачений лежав на ньому. Він підійшов до них підняв ОСОБА_22 та допоміг піднятись потерпілому. ОСОБА_17 пішов додому, він його наздогнав і потерпілий повідомив, що не відчуває щелепу /а.с. 87-93/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фотоілюстрацією до протоколу від 13 липня 2021 року, за участю свідка ОСОБА_15 , яка розповіла та показала, як між потерпілим та обвинуваченим відбувся словесний конфлікт, потім обвинувачений наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_23 , після удару обоє впали на землю, потерпілий лежав на спині, а обвинувачений сидів на ньому. До них підійшов знайомий, відтягнув ОСОБА_22 , а ОСОБА_23 пішов в напрямку місця свого проживання /а.с. 94-100/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фотоілюстрацією до протоколу від 13 липня 2021 року за участю свідка ОСОБА_16 яка пояснила та показала, як між потерпілим та обвинуваченим відбувся словесний конфлікт, потім обвинувачений наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_23 , після удару обоє впали на землю, потерпілий лежав на спині, а обвинувачений сидів на ньому. До них підійшов знайомий та їх розборонив /а.с. 101-107/;

- Висновком експерта № 112 від 16 липня 2021 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: закритої черепно лицевої травми перелом кута нижньої щелепи зліва та перелом тіла нижньої щелепи зі зміщенням уламків, струс головного мозку; що утворилась від дії твердого тупого предмету, можливо в термін та за обставин, що вказані в описовій частині постанови, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як така, що не є небезпечною для життя, але призвела до тривалого розладу здоров`я /а.с. 108-109/;

- Висновком експерта № 113 від 19 липня 2021 року (додатковий до висновку № 112 від 16.07.2021 року), згідно якого тілесне ушкодження виявлене у ОСОБА_7 могло утворитись в термін та за обставин, що вказує свідок ОСОБА_15 при проведені слідчого експерименту з її участю /а.с. 110-111/;

- Висновком експерта № 114 від 19 липня 2021 року (додатковий до висновку № 112 від 16.07.2021 року), згідно якого тілесне ушкодження виявлене у ОСОБА_7 могло утворитись в термін та за обставин, що вказує свідок ОСОБА_16 при проведенні слідчого експерименту з її участю /а.с. 112-113/.

В судових дебатах захисник обвинуваченого висловив думку, що висновок експерта № 112 від 16.07.2021 року є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відсутні первинні медичні документи по яким була проведена експертиза.

Суд вважає необґрунтованим клопотання захисника з наступних підстав.

За наслідками судового розгляду установлено, що висновок експерта № 112 від 16.07.2021 року базується у тому числі на даних медичної картки стаціонарного хворого № 10935/1129 на ім`я ОСОБА_7 , 1990 року народження.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області призначено по даному кримінальному провадженню судову - медичну експертизу, проведення якої доручено експерту Андрушівського міжрайонного відділення судово медичної експертизи. З змісту Висновку експерта, який проводив експертизу, вбачається, що він попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385, 387 КК України.

Крім того, на підставі даного висновку проводились дві додаткові експертизи по слідчих експериментах за участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Для дослідження експерту направлялась медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_7 та копії протоколів слідчих експериментів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

На підставі постанови старшого слідчого та наданих на дослідження документів, експертом Андрушівського міжрайонного відділення судово медичної експертизи ОСОБА_24 було складено висновок № 112 та додаткові висновки № 113, № 114, які відповідають вимогам ст.101, 102 КПК України, є вмотивованими, ґрунтуються на доказах, які є допустимими, та які були відкриті сторонам кримінального провадження у відповідності до вимог ст. 290 КПК України. У ході судового розгляду висновок судово-медичного експерта № 112 стороною захисту не оспорювався; сторона захисту не заявляла клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи та про допит у судовому засіданні експерта ОСОБА_24 з приводу встановлення ним ступеню тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень та інших обставин.

В судовому засіданні встановлено, що висновок судово-медичного експерта № 112 від 16.07.2021 року, додаткові висновки № 113 та № 114 від 19.07.2021 року та медична документація для проведення експертизи, були отримані в порядку встановленим КПК України. Жодних даних, які б свідчили, що вищевказані докази були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також були здобуті завдяки інформації, яка була отримана внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, в судовому засіданні встановлено не було. Суд приходить до висновку, що судово-медична експертиза у кримінальному провадженні проведена з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за частиною 1 статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно результатів досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , складеної Житомирським районним сектором № 5 Філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області № 33/19/2159-21 від 17 вересня 2021 року, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, спосіб його життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе, оскільки рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб не є високим. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в межах санкції частини 1 статті 122 КК України у виді обмеження волі. Разом з тим, беручи до уваги вищевикладені обставини та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин, позицію прокурора, думку потерпілого, який просить обвинуваченого суворо не карати, особу обвинуваченого, досудову доповідь органу пробації, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не є суспільно-небезпечними, а його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 п.п. 1, 2, ч. 3 п. 2 статті 76 КК України, оскільки таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 38050 гривень 50 копійок та моральної шкоди в розмірі 30000 гривень 00 копійок заподіяної кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи позовні вимоги суд встановив наступне.
У відповідності до вимог статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається з долучених до позовної заяви Рахунку на оплату № 273 від 25 травня 2021 року на суму 35500 гривень 00 копійок, що також підтверджується фіскальним чеком від 25 травня 2021 року, та копій фіскальних чеків від 24 травня 2021 року на суму 718 гривень 11 копійок, від 28 травня 2021 року на суму 718 гривень 11 копійок, від 26 травня 2021 року на суму 1128 гривень 50 копійок, на загальну суму 38 064 гривні 72 копійки, потерпілий поніс витрати на лікування у вказаній сумі /а.с. 20-22/.
Виходячи з наданих доказів, а також із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення майнової шкоди, оскілки підтверджується наданим доказами.

Згідно статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними, постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.
З урахуванням роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також конкретних обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог потерпілого та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_19 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 38050 гривень 50 копійок та моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень 00 копійок, так як заявлені потерпілим вимоги в частині стягнення моральної шкоди завищені, також суд враховує поведінку потерпілого під час виникнення конфлікту з обвинуваченим, окрім того потерпілий не надав суду достатніх даних з яких міркувань він виходив визначаючи конкретний розмір завданої моральної шкоди, яку він просить задовольнити.
Крім того, представником потерпілого ОСОБА_8 надано клопотання в якому він просить долучити до матеріалів кримінального провадження документи, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу адвоката, а саме: Договір доручення про надання правової допомоги № 15/07-21 від 15 липня 2021 року, додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги № 15/07-21 від 15 липня 2021 року, Акт про прийняття передачі послуг від 20 жовтня 2021 року та квитанцію № 39930559-1 від 11 листопада 2021 року за надання правової допомоги, на загальну суму 7000 гривень /а.с. 132-136/.

Так, процесуальні витрати - це визначені у законі грошові витрати, які понесли сторони та інші учасники кримінального провадження у зв`язку із здійсненням провадження, які можуть бути стягнуті з обвинуваченого, на розслідування справи якого були затрачені, або звернені на рахунок держави.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 5 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно правового висновку, який міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс19), для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 КПК України, витрати на правову допомогу входять до складу процесуальних витрат.

Частиною 1 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених потерпілим витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, надано всі підтверджуючі документи з яких вбачається, що загальна вартість послуг адвоката складає 7000 гривень. Разом з тим, судом встановлено, що адвокат ОСОБА_8 приймав участь у судових засіданнях під час розгляду даного кримінального провадження у суді.

Отже, документально підтвердженими є здійснені потерпілим витрати на правову допомогу в розмірі 7000 гривень, вони є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому така сума підлягає, відповідно до вимог ч.1 ст.124 КПК України, стягненню із обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_7 .

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання за частиною 1 статті 122 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноваженого органу з питань пробації орган про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_3 , майнову шкоду в розмірі 38050 гривень 50 копійок та моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_3 , витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 гривень 00 копійок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1