Справа № 461/7636/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1142/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 1-ого відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000103 від 14.09.2021 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України.
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що слідчий всупереч ч.1 ст.173 КПК України не довів необхідності застосування арешту та наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України. Слідчий всупереч ч.2 ст.170 КПК України не довів мету арешту та всупереч ч.3 ст.170 КПК України не довів, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Тобто не довів, що це майно було знаряддям злочину, зберегло сліди, або містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також, слідчим не було зазначено та належним чином обґрунтовано, яке саме доказове значення в рамках вказаного кримінального провадження мають вищевказані речі та документи до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України. Всупереч ч.3 ст.132 КПК України слідчий не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого і може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із даним клопотанням.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 вересня 2021 року, скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт з позбавленням права на відчуження розпорядження та користування предметами вилученими під час особистого обшуку ОСОБА_8 , а саме куртку зеленого кольору, що належить ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки IPhone моделіSЕ червоного кольору, з сім карткою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_1 .
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Вказує, що під час судового розгляду клопотання слідчим та прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, те що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та може бути виконане завдання. для виконання якого слідчий звернувся з клопотанням.
Наголошує, що зокрема вказано на те, що вилучена у ОСОБА_8 куртка використовувалась для приховування предметів контрабанди та визнана у зв`язку з речовим доказом. Що стосується мобільного телефону, надано пояснення, що даний телефон необхідний для проведення комп`ютерно-технічної експертизи, так як збережена у ньому інформація щодо переміщення, листування у програмах для обміну повідомленнями тощо є необхідною для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення підтвердження або спростування показань підозрюваного та інших осіб, що можуть бути причетними до контрабанди такої значної кількості прекурсору.
Наголошує, що необхідність накладення арешту на майно з метою проведення комп`ютерно-технічної експертизи підтвердилась також у ході попереднього огляду мобільного телефону, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_8 перед вилученням телефону здійснено видалення програм для обміну повідомленнями, відтак відновлення такого листування можливе лише експертом під час проведення відповідної експертизи.
Стверджує, що накладення арешту на вказані у клопотанні предмети є необхідним для їх збереження як речових доказів, оскільки у разі їх повернення ОСОБА_8 такі можуть бути знищені чи спотворені.
В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження прокурор покликається на те, що оскаржувану ухвалу слідчого судді надано йому лише 30.09.2021 року.
В судове засідання апеляційного суду адвокат ОСОБА_9 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив і клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. З урахуванням наведеного та положень ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі осіб, які не з`явились до суду.
Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається в матеріалів справи, у провадженні слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000103 від 14 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що13.09.2021 під час проходження митного контролю автомобіля марки «Volkswagen Passat B7» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прямував з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці ДФС України, під час проведення поглибленого огляду транспортного засобу виявлено приховані від митного контролю 210 блістерів по 12 таблеток препарату «AcatarActi-Tabs», загальною кількістю 2520 таблеток з вмістом псевдоефедрину, який згідно Списку 1 Таблиці 4 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, якій затверджено Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 є прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, в особливо великих розмірах.
Під час особистого обшуку громадянина України ОСОБА_8 , проведеного під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України від 14.09.2021, було виявлено та вилучено: паспорт громадянина України ОСОБА_10 для виїзду за кордон № НОМЕР_3 - на 17 арк.; куртку зеленого кольору, що належить ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки IPhone моделі SE червоного кольору, з сім карткою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_1 та прозорим чохлом.
Постановою від 14.09.2021 вищевказані предмети та документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали, слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримано не було.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Однією з правових підстав накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, є відповідність цього майна, критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС 1-ого відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_7 виявлені та вилученіпід час особистого обшуку ОСОБА_8 , проведеного під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України предмети та документи, а саме: паспорт громадянина України ОСОБА_10 для виїзду за кордон № НОМЕР_3 на 17 арк.;куртку зеленого кольору, що належить ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки IPhone моделі SE червоного кольору, з сім карткою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_1 та прозорим чехлом визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000103 від 14.09.2021 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

На думку колегії суддів, клопотання слідчого є обґрунтованим, містить об`єктивні дані, які вказують на відповідність даного майна критеріям,визначеним у ст. 98 КПК України, окрім цього, у клопотанні конкретизовані підстави та мета накладення арешту.

Так, на переконання колегії суддів, у даному кримінальному провадженні існує сукупність вищезазначених підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, а саме це є матеріальні об`єкти, що у повній мірі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відтак, з огляду на правові підстави для арешту майна і достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, виходячи із обставин, викладених у клопотанні прокурора і встановлених в судовому засіданні, переліку майна, яке було виявлене під час особистого обшуку ОСОБА_8 , наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також те, що зазначене прокурором майно ї предметами вчинення кримінального правопорушення, існують достатні підстави вважати, що вони є засобами і знаряддями вчинення злочину, де зафіксовані відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані в якості доказів уданому кримінальному провадженні і є необхідні для розкриття кримінального правопорушення, з врахуванням загальних засад кримінального судочинства та загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 132 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що в даному конкретному випадку, арешт майна відповідає потребам досудового розслідування і спрямований на встановлення фактичних обставин справи та сприятиме повному, всебічному, об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів вважає реальним ризик можливості знищення або пошкодження виявленого майна, зокрема в частині інформації, яка може на ньому міститися.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що старшого слідчого в ОВС 1-ого відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000103 від 14 вересня 2021 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, подане з метою збереження речових доказів та відповідає вимогам закону, а слідчий судя необґрунтовано відмовив в його задоволенні та поклався на висновки, які не відповідають фактичним обставинам та меті накладення арешту на майно в кримінальному провадженні.
З огляду на наведене,апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора та необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення, відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України,нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою задоволити клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

поновити прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, скасувати.

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1-ого відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000103 від 14.09.2021 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України задоволити.
Накласти арешт, з позбавленням права на відчуження розпорядження та користування предметами вилученими під час особистого обшуку ОСОБА_8 , а саме: куртку зеленого кольору, що належить ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки IPhone моделі SE червоного кольору, з сім карткою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_1 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді