Справа № 548/949/20
Провадження №1-кп/548/37/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2021 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про визнання доказів недопустимим внаслідок встановлення їх очевидної недопустимості по кримінальному провадженню № 0000065 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000065 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 263 КК України.

В ході розгляду справи по суті захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про визнання доказів недопустимим внаслідок встановлення їх очевидної недопустимості, а саме додатку до протоколу огляду місця ДТП від 06.03.2020, складеного внаслідок огляду 06.03.2020 транспортного засобу Jeep д.н.з НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , а також вилучені в ході вказаної слідчої дії речові докази: транспортний засіб Jeep д.н.з НОМЕР_1 , зішкреби лакофарбованого покриття, змиви із селектору коробки передач та керма, дві подушки безпеки із слідами РБК, мікрочастини з водійського сидіння, ніж з дерев`яною рукояткою, пляшка з-під горілки "Хортиця" з рідиною прозорого кольору, а також результати фото- та відеозйомки цієї слідчої дії.

Обвинувачений підтримав клопотання захисників про визнання вказаного доказу очевидно недопустимим.

Прокурор та представник потерпілих заперечували та вважали доводи, викладені захисником необгрунтованими, просили у задоволенні клопотання відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши зміст клопотання, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, зважаючи на наступне.

За змістом ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованихКонституцієюта законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

При цьому системний аналіз ст.89 КПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець ознаки недопустимості доказів поділяє на очевидні та неочевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є ті докази, про недопустимість яких прямо вказується в КПК України. Це означає, що очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушення процедури отримання якого згідно положень КПК України є безумовною підставою визнання його недопустимим.

Існують також умовно недопустимі докази, допустимість чи недопустимість яких визначається судом у кожному конкретному випадку в залежності від встановлених обставин кримінального провадження. Саме тому, процесуальну конструкцію очевидна недопустимість доказу , слід розглядати крізь призму положень інституту доказового права у його нерозривному зв`язку з кримінально процесуальними правовідносинами.

За наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Як вбачається зі змісту клопотання, як на підставу для визнання очевидно недопустимими доказами захисник посилається на те, огляд автомобіля обвинуваченого був проведений з порушенням його права на захист, крім того дозвіл на огляд автомобіля наданий обвинуваченим був наданий ним не добровільно, що нівелює всі докази вилучені в ході цього огляду.

Так, даючи оцінку доводам, викладених у клопотанні захисника, суд не вбачає неналежності та недопустимості доказів та звертає увагу, що доводи, викладенні останніми підлягають оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження.

Відповідно дост. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На час розгляду даного клопотання судовий розгляд кримінального провадження триває. Конкретних ознак неналежності та очевидної недопустимості доказів суду не наведено, а тому суд вважає передчасним вирішувати питання про їх неналежність та недопустимість.

Керуючись ст. 89 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про визнання доказів недопустимим внаслідок встановлення їх очевидної недопустимості, а саме додатку до протоколу огляду місця ДТП від 06.03.2020, складеного внаслідок огляду 06.03.2020 транспортного засобу Jeep д.н.з НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , а також вилучені в ході вказаної слідчої дії речові докази: транспортний засіб Jeep д.н.з НОМЕР_1 , зішкреби лакофарбованого покриття, змиви із селектору коробки передач та керма, дві подушки безпеки із слідами РБК, мікрочастини з водійського сидіння, ніж з дерев`яною рукояткою, пляшка з-під горілки "Хортиця" з рідиною прозорого кольору, а також результати фото- та відеозйомки цієї слідчої дії, по кримінальному провадженню № 0000065 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 263 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 22.12.2021 року.

Головуючий