Провадження № 1-кп/712/739/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 07.10.2021, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Листвен Ріпкинського району Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, немаючого на утриманні дітей, з середньою спеціальною освітою, учасника бойових дій, інспектора прикордонної служби 3 категорії номера обслуги 2 секції зенітних установок вогневого відділення прикордонної застави вогневої підтримки та інженерного забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону у військовому званні «сержант», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом в правоохоронних органах у військовому званні «сержант», 27.09.2021 близько 09 год. 30 хв., перебуваючи у Головному центрі підготовки особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та протиправно, з метою власного допуску до подальшого проходження навчання у вказаному підрозділі, з мотивів хибного розуміння інтересів служби, завідомо знаючи про факт підробки документу, у порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.2021 №677 «Деякі питання формування та використання сертифіката, що підтверджує вакцинацію від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, негативний результат тестування або одужання особи від зазначеної хвороби», розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України №302-27736/0/6-21-Вих від 24.09.2021 «Про запобігання поширенню коронавірусної інфекції», ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, пред`явив заступнику начальника відділу охорони здоров`я військової частини НОМЕР_2 документ, який зовні нагадував та мав реквізити офіційного документу - міжнародного сертифікату про вакцинацію/профілактику на власне ім`я.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
У судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_4 зазначив, що приїхав на навчання до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота, та 27.09.2021 пред`явив сертифікатпро вакцинацію, який замовив напередодні в Інтернеті. ОСОБА_4 пояснив, що не мав наміру вакцинуватися, він використав підроблений міжнародний сертифікат про вакцинацію для проходження навчання. ОСОБА_4 вказав, що усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаювався у вчиненому, просив суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком.
ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, тяжкими захворюваннями не страждає, не одружений, на утриманні дітей немає, є учасником бойових дій.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах, установлених санкцією ч.4 ст.358 КК України, у виді штрафу.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

В порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення технічної експертизи (висновок №СЕ-19/124-21/13728-ДД від 23.11.2021) в сумі 1544 гривень 58 копійок.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374, 381, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення технічної експертизи (висновок №СЕ-19/124-21/13728-ДД від 23.11.2021) в сумі 1544 (одна тисяча п`ятсот сорок чотири) гривні 58 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні: міжнародний сертифікат про вакцинацію/профілактику на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1