Справа № 145/1595/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

з участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці угоду про визнання винуватості, що укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості по якому 10.06.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області 19.10.2021 року за ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07.10.2021 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому 10.06.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України із угодою про визнання винуватості від 30 вересня 2021 року укладеної між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475цього Кодексу.

Враховуючи сукупність вказаних норм, судом призначено підготовче судове засідання у справі з викликом учасників судового провадження в ході якого суд мав розглянути питання щодо укладеної угоди про визнання винуватості, що надійшла на розгляд суду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав укладену із ОСОБА_4 угоду, відповідно до якої, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; надати свідчення щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0000102 від 10.06.2021. При цьому сторони узгодили та підозрюваний ОСОБА_4 дав згоду на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк один рік, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обовязки, передбачені ст. 76 КК України. Прокурор вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України та просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання, ОСОБА_4 надає згоду на вид та розмір покарання, що вказаний в угоді, йому роз`яснено наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав угоду та просив її затвердити. Повідомив суду, що йому зрозумілі умови, необхідні для вирішення питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки затвердження такої угоди. Разом з тим, на запитання суду щодо розуміння наслідків затвердження угоди про визнання винуватості не зміг надати чіткої та повної відповіді як і не зміг надати відповіді чи розуміє в чому він обвинувачується.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов до такого висновку.

Так, ч. 3 ст. 314 КПК України визначено перелік можливих дій суду у підготовчому судовому засіданні. Згідно вказаного переліку суд має право прийняти одне з рішень, визначених окремими пунктами, а саме :

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Суд звертає увагу, що рішення щодо угоди (затвердження або відмова) виділено законодавцем в окремий пункт можливих дій суду, а рішення щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду в інший пункт, що регулює дії суду.

Пунктом 4 ч. 7 ст. 474 КПК України, що регулює загальний порядок судового провадження на підставі угоди, чітко визначено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

З позиції обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні, який в присутності захисника не зміг надати чіткої відповіді щодо розуміння ним змісту укладеної угоди про визнання винуватості та суті пред`явленого йому обвинувачення, судом виявлено обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості під час досудового слідства не було добровільним.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, вході перевірки угоди на відповідність вимогам КПК України та КК України, огляду матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що умови угоди суперечать вимогам КПК України та КК України, оскільки сторонами хоча і узгоджено покарання в межах санкцій інкримінуємих статтей у виді позбавлення волі із випробуванням, однак також визначено і тривалість іспитового строку два роки та обмеження відповідно до положень п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що в розумінні норми ч. 3 ст. 75 КК України, яка містить імперативну вимогу про визначення тривалості іспитового строку та обовязків, покладених на особу, звільнену від відбування покарання, виключно судом, а тому вказані обставини не можуть бути предметом угоди.

Також суд вважає, що прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості у вказаному кримінальному провадженні не достатньою мірою відповідно до норм п. 4 ч.1 ст. 470 КПК України враховано наявність суспільного інтересу в запобіганні збільшення кількості подібних кримінальних правопорушень.

Вказане є підставою для прийняття судом рішення про відмову в затверджені угоди про визнання винуватості від 30.09.2021 року.

Рішення про відмову в затверджені угоди зумовлює рішення суду про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відмова в затверджені угоди (п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України) не тягне за собою рішення щодо необхідності призначення обвинувального акту до судового розгляду (п. 5 ч. 1 ст. 314 КПК України), оскільки в пункті 1 ч. 3 ст. 314 КПК України чітко визначено дії суду при відмові в затверджені угоди «суд має право відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475цього Кодексу».

Зазначена норма є імперативною і судової дискреції не передбачає.
Тобто, Законом чітко визначено, що суд відмовивши в затверджені угоди має повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

При цьому вказане повернення кримінального провадження не є тотожним діям суду, передбаченим п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким врегульовано дії суду при встановлені того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Так, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено право суду повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Суд зазначає, що в даному випадку обвинувальний акт не повертається та не оцінюється на відповідність вимогам закону, а повертається кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, що передбачено як невід`ємна частина рішення суду при відмові в затверджені угоди.

Законодавцем передбачено вказані дії (відмова в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України) як сукупність двох дій, перша з яких безумовно породжує другу. Альтернативи у виді «можливості повернення» Законом не передбачено.

Таким чином, судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості суперечить вимогам КПК України та закону, а тому, відповідно до вимог ст. 474 КПК України, не може бути затверджена судом.
Враховуючи викладене, керуючись п. 1.ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 30 вересня 2021 року укладеної між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в зв`язку із прийняттям рішення про відмову в затвердженні угоди повернути кримінальне провадження, відомості по якому 10.06.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1