Справа №758/8961/21 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4598/2021 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
представника потерпілої - ОСОБА_8 ,
представника цивільного позивача - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою цивільного позивача ОСОБА_10 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2021 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України; кримінальне провадженнгя № 0000556 від 12 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 закрито.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції цивільним позивачем у кримінальному провадженні подану апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу , якою відмовити в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
На думку апелянта, звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не відповідає вимогам закону, оскільки, ОСОБА_7 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Також, вказує, що оскаржувана ухвала перешкоджає цивільному позивачу отримати відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Вислухавши доповідь судді, пояснення представника цивільного позивача, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, представника потерпілої та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положення ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.
Згідно із п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З огляду на положення ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Зі змісту вказаної статті слідує, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є примирення сторін, тобто встановлено факт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода між ними, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.
Будь-яких інших умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України законом не передбачено.
Ухвалюючи рішення про застосування щодо ОСОБА_7 положень ст.46 КК України, суд урахував, що останній повністю визнав свою вину, раніше не судимий, вчинив нетяжкий злочин вперше, повністю відшкодував завдану шкоду, відшкодував збитки та примирився з потерпілою. При цьому будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_11 не має.

Доводи поданої апеляційної скарги про те, що в даному випадку суд безпідставно застосував положення ст. 46 КК України, колегія суддів вважає непереконливими.
Зміст ст.46 КК України свідчить, що передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути лише такий злочин невеликої тяжкості, яким шкода, заподіяна певному потерпілому, тобто фізичній особі, якій заподіяна моральна, матеріальна, або фізична шкода і яка визнана потерпілою відповідно до ч.2 ст.55 КПК України.
Кримінальна відповідальність особи за ч.1 ст.286 КК України настає в разі порушення нею правил безпеки руху й експлуатації транспорту тільки за умови, якщо в результаті цих порушень настали суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння особі тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості та наявності причинного зв`язку між діянням та цими наслідками. Тому суд обґрунтовано застосував положення ст.46 КК України та звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_11 .
Викладені в апеляційній скарзі доводи цивільного позивача про те, оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України, є такими що не заслуговують на увагу.
Обґрунтованим вважає колегія суддів і висновок суду першої інстанції щодо необхідності залишення цивільного позову ОСОБА_10 без розгляду, з урахуванням роз`яснення цивільному позивачу його права у вілповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутись з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: