справа № 361/4621/21
провадження № 1-і/361/8/21
УХВАЛА
Іменем України
18 листопада 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання прокурора Броварської окружної прокуратура ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000164 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області під головуванням судді ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження №0000164 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Строк дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчуються 21 листопада 2021 року, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено.

Відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому ч.3 ст. 35 цього Кодексу.

На даний час розгляд даного кримінального провадження по суті не може відбутися в зв`язку з перебуванням головуючого судді ОСОБА_7 на лікарняному, а тому, на підставі Закону України «Про внесення змін до п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2021 р., судді ОСОБА_1 передано для розгляду клопотання прокурора про продовження дії міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

До суду надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на переконання прокурора, підстави для застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, оскільки на переконання прокурора наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, прохали відмовити у задоволенні клопотання та змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт, вказавши на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Наміру впливати на свідків та ухилятися від суду обвинувачений не має.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положенням статті 178 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Крім того, суд приймає до уваги на виконання вимог ст. 178 КПК України і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину, розмір заподіяної шкоди та даних про його особу, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці постійного проживання, сімейний стан, майновий стан.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до двох місяців, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі, вчинений під час іспитового строку за попереднім вироком, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню його у місці попереднього ув`язнення, характер злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві, його можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі, обвинувачений з метою ухилення від відбування покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, а також суд приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а також на даний час не допитані всі свідки, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі, а відповідно, суд вважає за необхідне доцільним на даному етапі розгляду справи тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на думку суду більш м`яка міра запобіжного заходу не може забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177, ч. 5 ст. 194 КПК України та його належної поведінки.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, отже суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, з залишенням права внесення застави в розмірі 136200 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та дотримання вимог ст. 177 КПК України.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченого міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 392, 395 КПК України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_5 , 1996 р.н. по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, строком на 60 днів, а саме по 16 січня 2022 року включно, з залишенням права внесення застави в розмірі 136200 гривень з покладення обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження термінів тримання під вартою безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Суддя: ОСОБА_1