УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000146, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в:

07 жовтня 2021 року (здано на пошту 05 жовтня 2021 року) до Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000146, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, а саме на: - подрібнену речовину рослинного походження, темно-зеленого кольору з характерним запахом коноплі, яку поміщено до експертного пакету № КІV 1101190; мобільний телефон марки Хуавей, в корпусі синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , та мобільний телефон марки Мейзу модель М5S у корпусі білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , які було поміщено до експертного пакету № КІV 1101193.
Крім того, прокурор просив вирішити питання про поновлення пропущеного строку на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, оскільки звернутися у строк встановлений ст. 171 КПК України не представилось можливим у зв`язку з великим обсягом вилучених речей та предметів під час проведення сорока семи обшуків, браком часу на підготовку клопотань про застосування заходів забезпечення у кримінальному проваджені, складність кримінального провадження.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СУ ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000146, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, під процесуальним керівництвом Київської міської прокуратури.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення речей і документів, а саме: наркотичних засобів та психотропних речовин, у тому числі психотропної речовини амфетамін, лабораторного обладнання, терміналів мобільного зв`язку з сім-картами операторів мобільного зв`язку, чорнових записів, банківських карток за № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 .

На виконання зазначеної ухвали, у період часу з 08 години 03 хвилини до 09 години 45 хвилин 26 вересня 2021 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно згідно переліку зазначеного в протоколі обшуку.

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 26 вересня 2021 року, вилучене майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні № 000146 від 23 лютого 2021 року, оскільки відповідають критеріям встановлених ст. 98 КПК України.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та може бути використано як доказ у кримінальному провадженні № 0000146 від 23 лютого 2021 року.

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Однак, звернувся на адресу суду із заявою про проведення судового засідання у його відсутність.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за ознаками вчинення яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000146 від 23 лютого 2021 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 26 вересня 2021 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, слідчий суддя вважає таким, що підлягає задоволенню, клопотання прокурора про поновлення строку звернення до суду з клопотанням про застосування такого обмежувального заходу як арешт тимчасово вилученого майна, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, пропущення визначеного законом процесуального строку відбулось з поважних причин.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Поновити прокурору відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 строк звернення до суду із клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000146, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000146, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 26 вересня 2021 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: - подрібнену речовину рослинного походження, темно-зеленого кольору з характерним запахом коноплі, яку поміщено до експертного пакету № КІV 1101190; мобільний телефон марки Хуавей, в корпусі синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , та мобільний телефон марки Мейзу модель М5S у корпусі білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , які було поміщено до експертного пакету № КІV 1101193.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1