Справа № 544/2021/21
Номер рядка звіту 95
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000230 від 30.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено письмове клопотання про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Клопотання обґрунтовано тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_4 , будучи обізнаним з покаранням за вчинені злочини, може переховуватися від суду; ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, перебуваючи на свободі, останній може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, а особливо залякування свідків у даному кримінальному провадженні; ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, у трудових правовідносинах ОСОБА_4 не перебуває, постійних джерел до існування не має, не одружений, дітей не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків; також продовжує існувати ризик вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень, оскільки він не усвідомлює свої дії та не може керувати ними, що у свою чергу дає підстави стверджувати про можливість спричинення ним істотної шкоди іншим особам, у тому числі шляхом вчинення іншого правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, також не можуть бути застосовані до ОСОБА_4 , оскільки вони не забезпечать його належної процесуальної поведінки.
Захисники особи, відносно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні не підтримали клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та просили відмовити в його задоволенні.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, суд керувався наступним.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Частиною першою статті 508 КПК України передбачено, що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Згідно з частиною першою цієї статті, запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Відповідно до ч.3 ст.508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Установлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.296 КК України.

Даючи оцінку ризикам, про які вказує прокурор у своєму клопотанні, суд враховує таке.

Ризик переховування від суду обумовлюється тим, що у разі визнання доведеним, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворів на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, до нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом. Ризик переховуватися від суду обґрунтовано доведено прокурором при розгляді клопотання, тому суд дійшов висновку про наявність ризику ймовірного переховування від суду.

Перевіряючи наявність ризику впливу на потерпілих та свідків суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме: на стадії судового розгляду такі показання отримуються усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 224, 352, 353 КПК).

За таких обставин суд дійшов висновку про достатню вірогідність ризику впливу на потерпілих та свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з потерпілими та свідками у справі, ОСОБА_4 може незаконно впливати на них шляхом підбурювання, вмовляння, а особливо залякування.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином також обґрунтовано доведений прокурором, оскільки ОСОБА_4 може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження. При цьому ОСОБА_4 у трудових відносинах не перебуває, постійних джерел до існування не має, не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Наявність ризику того, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, обумовлюється тим, що останній не усвідомлює свої дії та не може керувати ними, що, у свою чергу, дає обґрунтовані підстави стверджувати про можливість спричинення ним істотної шкоди іншим особам, у тому числі шляхом вчинення іншого суспільно небезпечного діяння.

Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу суд також враховує, що до ОСОБА_4 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, а саме: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, оскільки з таким клопотанням ніхто не звертався, а також підстав для йогозастосування ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

Отже, з огляду на характер вчинених суспільно небезпечних діянь, які інкримінуються ОСОБА_4 , та вагомості встановлених ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ст.177 КПК, суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи те, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зникли наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а також враховуючи матеріали клопотання, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що останньому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. При цьому враховуючи те, що такий запобіжний захід може бути застосований лише на 60 днів, тому останній день дії вказаного запобіжного заходу, починаючи з 30.11.2021, спливе 28 січня 2022 року, а не 30 січня 2022 року (про що вказав прокурор у своєму клопотанні), тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.315, 508, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Велика Скельова Світловодського району Кіровоградської області, громадянину Російської Федерації, не одруженому, тимчасового проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, дію запобіжного заходу у вигляді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме - до Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» (адреса місця знаходження: м.Дніпро, вул.Надії Алексєєнко, 84), строком на 60 днів до 28 січня 2022 року.
Копію ухвали вручити ОСОБА_4 , його захисникам, прокурору та направити до Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України».
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 01.12.2021.

Суддя ОСОБА_1