Справа №195/1527/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2022 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.06.2021 року за № 0000466 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, має вищу освіту, неодружений, не працює, студент-інтерн за фахом Стоматологія з очною підготовкою на кафедрі післядипломної освіти лікарів-стоматологів навчально-наукового інституту післядипломної освіти, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 18 червня 2021 року приблизно о 06 годині 29 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21112-110-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01 серпня 2020 року належить ОСОБА_8 , в світлий час доби здійснював рух по вологому асфальтобетонному покриттю автодороги Н-23 «Кропивницький Кривий Ріг Запоріжжя», яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, в межах смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, з боку м. Нікополь у напрямку м. Запоріжжя, при цьому слідуючи зі швидкістю біля 68,3 км/год., яка перевищує дозволену швидкість руху 50 км/год. на даній ділянці дороги населеного пункту смт. Томаківка.

Під час руху по проїзній частині автодороги Н-23 «Кропивницький Кривий Ріг Запоріжжя», в межах смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, здійснюючи рух з перевищенням максимально допустимої в населеному пункті швидкістю 50 км/год., а саме зі швидкістю біля 68,3 км/год., будучи засліпленим сонячними променями не зупинився не змінюючи смуги руху, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію не дочекався як пройдуть негативні наслідки засліплення, продовжуючи рух, не діючи таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, змінив напрямок свого руху ліворуч та виїхав на смугу зустрічного руху, де 18 червня 2021 року приблизно о 06 годині 29 хвилин на 260-му км автодороги Н-23 «Кропивницький Кривий Ріг Запоріжжя», в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, правою передньою частиною автомобіля «ВАЗ 21112-110-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який котячи праворуч від себе велосипед «Україна», рухався по зустрічній смузі зазначеної автодороги, з боку м. Нікополь у напрямку м. Запоріжжя, у попутному з автомобілем «ВАЗ 21112-110-01» напрямку. Після наїзду на пішохода ОСОБА_9 , автомобіль «ВАЗ 21112-110-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 з`їхав до лівого кювету, контактувавши лівою передньою частиною з нерухомою перешкодою.

Своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 12.4., 12.9. б) та п. 19.3. Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ поліції, власника дороги або уповноважений ним орган»;
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.»;

п. 19.3. «У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення».

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 19.3. Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди наїздом на пішохода, що заподіяло смерть останнього.

Невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п. 19.3. Правил дорожнього руху України, призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми голови, тулубу і кінцівок, а саме забита рана в лівій тім`яній області, рвано-забита рана в області верхньої повіки правого ока з переходом на зовнішній кут ока, синці на спинці носа і в правій вилично-скроневій області, крововиливи в товщі м`яких покривних тканин голови в лівій і в правій скронево-тім`яній областях, крововиливи під м`які мозкові оболонки і в речовину спинного мозку; закритий розгинальний перелом хребта у верхньо-шийному відділі (1-й та 2-йшийні хребці), крововиливи під м`які мозкові оболонки і в речовину спинного мозку у верхньо-шийному відділі; закритий розгинальний перелом хребта у верхньо-грудному відділі (3-й грудний хребець), повні прямі переломи ребер по лопатковим лініям з обох боків, повні непрямі переломи ребер по правій передньо-паховій лінії, двобічний гемоторакс (рідка кров в обох плевральних порожнинах), забої легень по заднім поверхням; відкритий гвинтоподібний перелом кісток лівої гомілки, повний відкритий розрив лівого Ахілесова сухожилка; синці на задній поверхні в проекції правого ліктьового суглобу і на задній поверхні лівого стегна в нижній третині. Ознаки шоку: нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів, плями Мінакова під ендокардом на сосочкових м`язах лівого шлуночка серця, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_9 наступила 18 червня 2021 року приблизно о 06 годині 29 хвилин від сумісної тупої травми голови тулубу та кінцівок у вигляді синців на обличчі і кінцівках, забитої рани на голові, переломів хребта в шийному і грудному відділах, крововиливів під оболонки та в речовину головного і спинного мозку, переломів ребер, забоїв легень, відкритого гвинтоподібного перелому кісток лівої гомілки, яка ускладнилася розвитком травматичного шоку, на 260-му км автодороги Н-23 «Кропивницький Кривий Ріг Запоріжжя», в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області.

Умисні дії ОСОБА_3 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений погоджуючись з вищенаведеними обставинами, вину визнав. Пояснив, що 18.06.2021 року з ранку, коли він їх на екзамен йшов дощ. В межах с-ща Томаківка у напрямку м. Запоріжжя рухаючись на автомобілі, який належить ОСОБА_8 приблизно зі швидкістю 60 км/год його засліпило сонце, і він будучи засліпленим проміннями сонця тиснучи на гальма здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , котрий в цей час котив велосипед по зустрічній смузі. Після чого одразу викликав швидку. Просить вибачення в потерпілого, щиро розкаюється в скоєному. Заявлений цивільний позов потерпілим визнав в повному обсязі та під час судового розгляду відшкодував йому моральну та матеріальну шкоду. Просить суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що є рідним сином загиблого ОСОБА_9 .. Про ДТП він дізнався з дзвінка. Приїхавши на місце ДТП побачив, що його батько лежить мертвий на проїзній частині дороги. Пояснив, що обвинувачений разом зі своїм батьком приїжджали, обвинувачений попросив вибачення та між собою досягли згоди в усній домовленості про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень, яку обвинувачений під час судового розгляду вже відшкодував.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що є матір`ю обвинуваченого та повідомила, що одразу після ДТП їй зателефонував син та повідомив про дану подію. Після чого вона одразу приїхала на місце ДТП, де помітила на дорозі мертве тіло,а її син на той час вже був у шоковому стані. Після похорон, через деякий час, досягли усної домовленості з родичами загиблого про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень. На даний момент частково сплатили матеріальну шкоду в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень. Щодо уточнюючого цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заперечують, зокрема щодо відшкодування судових витрат на правову допомогу, оскільки вважає даний позов недоцільним.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що є дружиною потерпілого ОСОБА_6 , та вказала на те. що після похорон обвинувачений приїжджав разом з батьком до них, де вони досягли згоди в усній домовленості про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.
Свідок ОСОБА_12 . В судовому засіданні пояснила, що є донькою загиблого ОСОБА_9 та підтвердила, що дійсно обвинувачений разом з батьком приїжджав,просив вибачення, та домовились про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень. На даний час частково відшкодували матеріальну шкоду в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень.
Крім цього вина обвинуваченого, окрім його визнання та показів потерпілого та свідків підтверджується матеріалами кримінального провадження дослідженими в судовому засіданні а саме:
- протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 18.06.2021 року та фототаблиця до нього та план-схема до протоколу огляду місця ДТП , яким визначено місце дорожньо-транспортної пригоди смт. Томаківка. Автодорога Н23 260 км, де було виявлено труп ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3-20);
- протокол огляду трупа ОСОБА_9 із фототаблицею до нього, згідно якого обє`ктом огляду є труп гр-на ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився на проїжджій частині автодороги Запоріжжя-Кіровоград-Кропивницький, а саме на лівій полосі руху в напрямку м.Запоріжжя (а.с. 21-24);
- лікарське свідоцтво про смерть №130 від 18.06.2021 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_9 є травмування під час зіткнення з легковим автомобілем на автодорозі поблизу смт.Томаківка Томаківського району ( а.с.125-126).
- висновок КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизиДОР № 130-Е від 18.06.2021 року по трупу ОСОБА_9 .. Відповідно до якого померлому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми голови, тулубу і кінцівок, а саме забита рана в лівій тім`яній області, рвано-забита рана в області верхньої повіки правого ока з переходом на зовнішній кут ока, синці на спинці носа і в правій вилично-скроневій області, крововиливи в товщі м`яких покривних тканин голови в лівій і в правій скронево-тім`яній областях, крововиливи під м`які мозкові оболонки і в речовину спинного мозку; закритий розгинальний перелом хребта у верхньо-шийному відділі (1-й та 2-йшийні хребці), крововиливи під м`які мозкові оболонки і в речовину спинного мозку у верхньо-шийному відділі; закритий розгинальний перелом хребта у верхньо-грудному відділі (3-й грудний хребець), повні прямі переломи ребер по лопатковим лініям з обох боків, повні непрямі переломи ребер по правій передньо-паховій лінії, двобічний гемоторакс (рідка кров в обох плевральних порожнинах), забої легень по заднім поверхням; відкритий гвинтоподібний перелом кісток лівої гомілки, повний відкритий розрив лівого Ахілесова сухожилка; синці на задній поверхні в проекції правого ліктьового суглобу і на задній поверхні лівого стегна в нижній третині. Ознаки шоку: нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів, плями Мінакова під ендокардом на сосочкових м`язах лівого шлуночка серця, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Всі виявлені тілесні ушкодження знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Враховуючи характер , давність і механізм утворення виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, експерт вважає можливим їх утворення внаслідок дорожньо-транспортної події, що мала місце близько 06-30 годині 18.06.2021 року (а.с.35-38);
- висновок експертизи технічного стану транспортного засобу № 19/104-21/21358-ІТ від 04.08.2021 року відповідно до якого робоча робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ-21112-110-01реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в частково працездатному стані, а саме: робоча гальмівна система лівих коліс знаходиться в працездатному стані, а робоча гальмівна система правих коліс в непрацездатному стані.
Несправність робочої гальмівної системи правих коліс автомобіля ВАЗ-21112-110-01 виникла внаслідок пошкодження гальмівної трубки трубопроводу приводу гальмівного механізму його правого заднього колеса.
Пошкодження гальмівної трубки трубопроводу приводу гальмівного механізму правого заднього колеса автомобіля ВАЗ -21112-110-01 могло виникнути в процесі розвитку ДТП, при його русі за межами проїжджої частини автодороги. Дослідження щодо можливості водія даного автомобіля виявити непрацездатність до початку руху методом зовнішнього огляду, або під час руху, з причин вказаних в дослідницький частині не проводилось.
Рульове керування автомобіля ВАЗ-21112-110-01 реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Будь-яких ознак несправностей, котрі вплинули б на стійкість та керованість автомобіля ВАЗ-21112-110-01 чи викликали відмову систем або агрегатів, в ході дослідження не виявлено. Дослідження щодо причин та моменту відмови рульового керування автомобіля ВАЗ-21112-110-01 та чи міг водій даного автомобіля виявити непрацездатність, встановлену в ході огляду, до початку руху методом зовнішнього огляду, або під час руху з причин вказаних в дослідницький частині не проводилось (а.с. 71-75);
- висновок експерта № СЕ-19/104-21/21365-ІТ від 02.08.2021 року , яким вказано, що місце наїзду автомобіля ВАЗ-21112-110-01 реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода розташовано на смузі, яка призначена для руху транспортних засобі в бік смт.Томаківка, біля лівого краю проїжджої частини (відносно напрямку огляду) перед, за напрямком огляду, місцем знаходження шапки та стільця, зафіксованого на план-схемі до протоколу огляду місця ДТП від 18.06.2021 року (а.с.85-92);
- протоколом проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_3 зі схемою та фототаблицею до нього від 06.07.2021 року під час якого, останні вказали та пояснили обставини події від 18.06.2021 року о 06-30 годині (а.с.102-115);
- висновок експерта № СЕ-19/104-21/22005-ІТ від 19.07.2021 Міністерства внутрішніх справ України Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру відповідно до якого, згідно показів водія ОСОБА_3 дії водія автомобіля ВАЗ-21112-110-01 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п.12.4, 12.9 (б) та 19.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, в причинному зв`язку з настанням події, що розглядається, є невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.19 Правил дорожнього руху України (а.с.132-137);
- висновок експерта № СЕ-19/104-21/25438-ІТ від 16.08.2021 Міністерства внутрішніх справ України Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру відповідно до якого в дорожній-транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля ВАЗ-21112-110-01 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4,12.9 (б) та 10.1 Правил дорожнього руху України. В даній ситуації, що склалася на дорозі, технічна можливість у водія автомобіля ВАЗ-21112-110-01 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 запобігти наїзду на пішохода полягла у дотриманні ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України (а.с.160-162);
- висновок експерта № КСЕ-19/104-21/25435 від 17.08.2021 Міністерства внутрішніх справ України Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. Згідно даного висновку мінімальна швидкість руху автомобіля ВАЗ-21112-110-01 реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно зафіксованих слідів гальмування, за умовищо дорожнє покриття було мокрим,складала приблизно 68.3 км/год . В заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21112-110-01 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4,12.9 (б0 та 19.3 Правил дорожнього руху України.
При заданому механізму наїзду дії водія автомобіля ВАЗ-21112-110-01 реєстраційний номер НОМЕР_1 не відповідали вимогам п.п.12.4, 12.9 (б) та 19.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, в причинному зв`язку з настанням події, що розглядається, є невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.19.3 Правил дорожнього руху України.(а.с.185-190);
- характеризуючими матеріалами щодо обвинуваченого ОСОБА_3
Суд вважає доведеною вину обвинуваченого, оскільки вона підтверджена його особистими показаннями, так і іншими доказами у своїй сукупності, зокрема показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами: протоколами слідчих дій, речовими доказами. Всі вищенаведені докази відтворюють всю картину злочину логічною та правдивою та не викликають сумніву у суду.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу вищевказані докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченого, потерпілого, свідків отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Належними і допустимими як джерела доказів є висновки проведених у справі судових експертиз та долучені вищевказані процесуальні та інші документи, і суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Суд зазначає, що докази, покладені в основу вироку, були зібрані з дотриманням процесуального законодавства, а тому розцінюються судом як допустимі.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу обвинуваченого, який раніше несудимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди потерпілому.
Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК, судом не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується відповідними роз`ясненнями, які викладені в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, особу винного, а також вину інших причетних до нього осіб, у тому числі пішоходів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, який згідно ст.ст. 4, 12 КК України є тяжким злочином , особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який добровільно відшкодував завдані кримінальним правопорушенням моральні та матеріальні збитки потерпілому, вину визнає, щиро кається, позицію потерпілого, який просить не позбавляти волі обвинуваченого, претензій до нього не має, обвинувачений позитивно характеризується, як по місцю навчання та і по місцю проживання.
Проте допустив порушення кількох пунктів Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом у межах населеного пункту, що призвело до загибелі людини.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 19.3. Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди наїздом на пішохода, що заподіяло смерть пішохода ОСОБА_9 .
Дане кримінальне правопорушення належить до суспільно небезпечних злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту. Дані обставини виключають застосування ст. 69 КК України при винесені покарання.
Тому суд дійшов висновку з метою його перевиховання та упередження скоєння кримінальних правопорушень в подальшому, суд, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України
з позбавленням права керування транспортним засобом.
Обвинувачений є суб`єктом інкримінованого йому злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою. Вчинив злочин через необережність, у формі злочинної недбалості.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Крім того, заявлений по даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілим ОСОБА_14 до ПАТ Страхова компанія ЄВРОІНС про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням на думку суду, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21112-110-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01 серпня 2020 року належить ОСОБА_8 , цивільно правова відповідальність якого застрахована в страховій компанії ПАТ Страхова компанія ЄВРОІНС Україна відповідно до страхового полісу № Ар/0963687 від 17.11.2020 року, який діяв на момент настання страхового випадку.
Згідно ст. 1187 ЦК України Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статя 23 ЦК України передбачає,що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до п.9 Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.05 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,
душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач,
Смерть ОСОБА_9 є непоправною втратою для його рідних.
Згідно ст. 27 Закону Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині) батькам , та дітям.
Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами.
Таким чином ПАТ Страхова компанія ЄВРОІНС Україна повинен здійснити відшкодування потерпілому ОСОБА_6 , як рідному сину померлого батька ОСОБА_15 регламентну виплату.
Щодо правових витрат,питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні врегульовано главою 8 КПК. Перелік видів таких витрат міститься у ст. 118 цього Кодексу, а їх розподіл регламентовано ст. 124 КПК.
До таких належать, зокрема, витрати на правову допомогу. За правилами ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, який надає правову допомогу за договором, несе потерпілий, а згідно ч. 1 ст. 124 того ж Кодексу, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 р., гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Враховуючи вищевказане, суд приходить до наступного, а саме, суду не надано потерпілим ОСОБА_6 детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тому, суд вважає за доцільне відмовити потерпілому у стягненні з обвинуваченого на свою користь процесуальні витрати на правову допомогу.
Щодо уточнюючого цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної коди , який був поданий до суду 18.11.2021 року, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи вищенаведене, та той факт, що уточнюючий цивільний позов був поданий після підготовчого судового засідання, суд вважає його таким, що поданий з порушенням чинному законодавству України, тому не бере його до уваги.
Арешт майна, застосований відповідно до ухвал слідчих суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2021 року, згідно якої накладений арешт на автомобіль ВАЗ 21112-110-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01 серпня 2020 року належить ОСОБА_8 та який знаходиться у користуванні ОСОБА_3 та на велосипед Україна, який належав померлому ОСОБА_9 скасувати.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності дост. 100 КПК України, а саме:
автомобіль ВАЗ 21112-110-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01 серпня 2020 року належить ОСОБА_8 повернути власнику, ОСОБА_8 ; велосипед Україна, який належав померлому ОСОБА_9 повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Питання щодо процесуальних витрат, понесених при залученні експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 15 445 ( п`ятнадцять тисяч чотириста сорок п`ять ) гривень 80 (вісімдесят) копійок - відповідно до вимог ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України від відбуття основного покарання ОСОБА_3 звільнити з іспитовим строком на 2 роки , поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, та зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ПАТ Страхова компанія ЄВРОІНС про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням- задовольнити .
Стягнути з ПАТ Страхова компанія ЄВРОІНС на користь ОСОБА_6 страхову суму в розмірі 72 000 (сімдесят дві тисячі) гривень 00 копійок .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 15 445 ( п`ятнадцять тисяч чотириста сорок п`ять ) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Зняти арешт з майна, який був накладений відповідно до ухвал слідчих суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2021 року, згідно якої накладений арешт на автомобіль ВАЗ 21112-110-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01 серпня 2020 року належить ОСОБА_8 та який знаходиться у користуванні ОСОБА_3 та на велосипед Україна, який належав померлому ОСОБА_9 .
Речові докази по справі, а саме: автомобіль ВАЗ 21112-110-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01 серпня 2020 року належить ОСОБА_8 повернути власнику, ОСОБА_8 ; велосипед Україна, який належав померлому ОСОБА_9 повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1