Ухвала
25 жовтня 2021 року
м. Київ
провадження № 515001ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 19 липня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень щодо нього у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної статті.
Так, у в касаційній скарзі, крім іншого, має бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, а тому із будь-яких інших підстав, крім наведених у ст. 438 КПК України, не вправі втручатися у рішення судів нижчих ланок. Таким чином особа, яка подає касаційну скаргу, посилаючись на незаконність судових рішень, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у вказаній статті, що є підставами для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати вирок місцевого суду й ухвалу суду апеляційної інстанції через їх невідповідність положенням ст. 370 КПК України. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 посилається виключно на те, що суди допустили неповноту при з`ясуванні обставин справи, надали неправильну оцінку доказам, у тому числі на предмет їх достовірності, а викладені у судових рішеннях висновки про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не підтвердили належними та допустимими доказами. Також засуджений фактично порушує питання про надання доказам оцінки, відмінної від наданої судами першої та апеляційної інстанції, за наслідками чого просить закрити кримінальне провадження.
Таким чином ОСОБА_4 просить перевірити судові рішення на предмет тих обставин, перевірка яких відповідно до статей 433, 438 КПК України до повноважень касаційного суду законом не віднесена, зокрема щодо неповноти судового розгляду (ст. 410 КПК України) та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи (ст. 411 КПК України).
Крім того, у ст. 284 КПК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Проте, порушуючи питання про закриття кримінального провадження, засуджений взагалі не наводить передбачені зазначеною статтею підстави та їх обґрунтування.
Також засуджений, всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України, додав до касаційної скарги не копії оскаржуваних судових рішень, а витяги з Єдиного державного реєстру судових рішень, які деперсоніфіковані.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Отже, з огляду на невідповідність касаційної скарги засудженого вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, її слід залишити без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
п остановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 19 липня 2021 року залишити без руху і встановити строк для усунення вказаних недоліків протягом 15 днів з дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3