21.12.2021
Справа № 642/9393/15
Провадження № 1-кп/642/88/21
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005964, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005964, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 382 КК України, потерпілим був визнаний ОСОБА_6 , а представником потерпілого-захисник ОСОБА_7 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.04.2017 ОСОБА_4 був звільнений від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України за закінченням строків давності та кримінальне провадження відносно нього за цими статтями Кримінального Кодексу України було закрито.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20.04.2017 року ОСОБА_8 був визнаним винними та засуджений за ч.2 ст.382 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з господарсько-організаційно-розпорядчою діяльністю, на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням упродовж дворічного іспитового строку та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11.01.2018 року зазначений вище вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.12.2018 року вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 20.04.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11.01.2018 року щодо ОСОБА_4 було скасовано та призначений новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 надійшло до Ленінського районного суду м. Харкова 29.01.2019 року, а ухвалою судді від 30.01.2019 було призначене до підготовчого судового засідання.
До суду захисником обвинуваченого ОСОБА_4 -адвокатом ОСОБА_5 було подано заяву про виключення з числа потерпілих ОСОБА_6 оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 382 КК України є злочином проти правосуддя і даним кримінальним правопорушенням потерпілому не було завдано моральної, фізичної, або майнової шкоди.

В підготовчому судовому засіданні 28.05.2019 вищезазначене клопотання адвоката ОСОБА_5 було задоволено та ухвалою суду ОСОБА_6 було виключено з числа потерпілих.

В ході судового розгляду, відповідно до вимог ст. 338 КПК України, прокурором ОСОБА_9 06.12.2021 було змінено обвинувачення, а саме змінена правова кваліфікація обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 382 ч.2 КК України на ст. 356 КК України.

В обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням у вищезазначеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 ОСОБА_6 був зазначений прокурором у якості потерпілого.

Представник потерпілого ОСОБА_10 захисник ОСОБА_7 , відповідно до вимоги ч. 7 ст. 55 КПК України подав до суду заяву про залучення ОСОБА_6 у якості потерпілого у справі, посилаючись на те, що в зміненому обвинувальному акті за ст.356 К України ОСОБА_6 був визнаний потерпілим, та досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ст. 382 КК України було розпочате саме за заявою ОСОБА_6 ..

Прокурора ОСОБА_9 просила допустити ОСОБА_6 у якості потерпілого та захисника ОСОБА_7 у якості представника потерпілого.

Вислухавши думку захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , які заперечували проти залучення ОСОБА_6 у якості потерпілого, та захисника ОСОБА_7 у якості представника потерпілого, оскільки в зміненому обвинувальному акті прокурором не була зазначена сума моральної, фізичної або майнової шкоди, яка була завдана ОСОБА_6 , та заперечували сам факт завдання даній особі будь-якої шкоди, суд приходить до висновку про задоволення заяви на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вірогідно встановлено судом ОСОБА_6 звернувся 20.08.2014 до правоохоронного органу поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення стосовно незаконної, як на його думку, експлуатації банно- оздоровчого комплексу, який належить ТОВ «Водолей-М». (том 1 а.с. 192-193).

За даною заявою ОСОБА_6 22.08.2014 слідчим були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004322 за ч.2 ст. 382 КК України.

В ході досудового розслідування ОСОБА_6 був визнаний потерпілим.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно до ч.7 вказаної статті якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.

З протоколу № 2 Загальних зборів учасників ТОВ «Водолей-М» від 08.09.2006 вбачається, що заява ОСОБА_4 про відступлення частини належної йому частки в статутному фонді (капіталі) ТОВ в розмірі 51% що складає 19125.00 грн. була передана на користь гр-на Болгарії ОСОБА_6 , що підтверджується аудиторським звітом проведення аналізу витрачення кредитних коштів та інших надходжень підприємством ТОВ «Водолей-М» за період з 01.01.2006 по 30.09.2012 (том 1 а.с. 165-167,199-200)

Зі зміненого обвинувального акту вбачається, що продовжуючи експлуатацію банно-оздоровчого комплексу, правомірність якої оспорюється ОСОБА_6 , була заподіяна значна шкода, а саме: загроза винекнення пожежі та безпеці людей внаслідок її винекнення.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, право кожного на життя охороняється законом.
Частиною 1 ст. 58 КПК України визначено, що потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник-особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

На підставі викладеного, та враховуючи надані документи, передбачені ст. 50 цього Кодексу, суд вважає необхідним залучити ОСОБА_6 у якості потерпілого, та захисника ОСОБА_7 у якості представника потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 58, 371-372, 376 КПК України, -

П о с т а н о в и в:

Залучити у якості потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Залучити у якості представника потерпілого ОСОБА_10 - захисника ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1