Справа № 159/520/22
Провадження № 1-кп/159/221/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про продовження дії запобіжного заходу

23 лютого 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 309, частиною другою статті 307, частиною третьою статті 307 Кримінального кодексу України (далі КК України), ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000042 від 27.01.2021,

встановив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ковель Волинської області, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, у силу статті 89 КК України раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 03.09.2021 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою слідчого судді від 29.11.2021 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27.01.2022; ухвалою слідчого судді від 25.01.2022 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 38 днів до 03.03.2022.
01.02.2022 обвинувальний акт про обвинувачення у тому числі ОСОБА_5 надійшов до суду; у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 23.02.2022.
У підготовчому судовому засіданні 23.02.2022 прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 з посиланням на те, що останній обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину. Вказала на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), оскільки обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, що в сукупності свідчить про можливість продовження ним злочинної діяльності, уникнення від виконання процесуальних обов`язків з`являтись до суду. На думку прокурора ризики, що існували при запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, більш м`які запобіжні заходи є недоцільними.
Захисник ОСОБА_8 , за узгодженою позицією із обвинуваченим ОСОБА_5 , у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечив. Вважав визначені прокурором ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України необгрунтованими і недоведеними, адже не зафіксовано випадків переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду; можливість впливу на залегендованих свідків, та свідків працівників поліції є вкрай низькою. Вважав, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту цілком може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у тому числі унеможливить настання ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Вказав про наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем його проживання із родиною.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши необхідні матеріали кримінального провадження і клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Як визначено частинами першою, другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно із частиною першою статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Висновок суду щодо доцільності дії саме такого запобіжного заходу повинен ґрунтуватись на оцінці усіх обставин справи та даних про особу.
Як встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою працездатного віку, на території України офіційно не працевлаштований, а тому не має постійного джерела прибутків; не одружений, а тому не має сталих соціальних зв`язків, що дає йому можливість в будь-який час змінити фактичне місце проживання.
На переконання суду прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (при цьому суд, керуючись принципом невинуватості особи, зауважує, що вина особи не встановлена та підлягає доведенню за результати розгляду справи по суті). ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що карається позбавленням волі на строк понад 10 років
У контексті доведеності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд вважає їх доведеними і обґрунтованими.
Так, є ризик того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Також судом враховується наявність доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; працездатний вік, задовільний стан здоров`я обвинуваченого; відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання; обставини щодо непрацевлаштування обвинуваченого. Доказів про існування заявлених міцних соціальних зв`язків (у тому числі наявність родини і утриманців) суду не надано.
З огляду на наведене вище, не застосування або застосування більш м`якого виду запобіжного заходу (у тому числі цілодобового домашнього арешту) не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого у даному кримінальному провадженні. Доводи сторони захисту про можливість та доцільність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не спростовують зазначених вище висновків, а тому суд їх відхиляє.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд, на підставі частини четвертої статті 183 КПК України, не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-183, 314-316 КПК України суд
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів - до 23.04.2022 включно.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Повний текст ухвали складено та проголошено 24.02.2022.

Головуючий:ОСОБА_1