У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2021, якою продовжено строк тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , є особою, яка не має судимостей,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

Учасники судового провадження:

захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.06.2021 р., відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 28.08.2021 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу суду від 30.06.2021 р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити, змінити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт. Крім цього, просить скасувати ухвалу суду від 02.08.2021 р.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що відповідно до вимог ст. 31 КПК України, дане кримінальне провадження суд має розглядати колегіально, а не одноособово, оскільки інші члени колегії мали змогу взяти участь у здійсненні судочинства. В день розгляду клопотання 30.06.2021 р. виявилося, що клопотання прокурора обвинуваченим не вручено, з посиланням не те, що обвинувачені мали намір його отримати у присутності свого захисника, і судом не було забезпечено умови отримання клопотання у суді перед початком розгляду клопотання, що призвело до порушення права обвинувачених на захист.
Апелянт наголошує на тому, що справа в провадженні суді першої інстанції перебуває більше року, за цей час з 18 судових засідань відбулось лише 3-4, всі інші засідання або не відбувались, або на них розглядались питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу.
Вважає, що обвинувачення необґрунтоване, побудоване на суб`єктивних припущеннях потерпілого і нічим не підтверджується.
На його думку перелічені у клопотанні прокурора ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є безпідставними. Ризик переховування від суду мотивується лише тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченим, разом з тим, обвинувачені не мають закордонних паспортів, самостійно з`явились у судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, що свідчить про те, що вони не мали та не мають намірів переховуватись. Ризик незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 відсутній, оскільки останні затримані правоохоронними органами за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, і на даний час перебувають під домашнім арештом, при цьому, потерпілий будь-яких претензій до обвинувачених не має, особисто просив застосувати відносно обвинувачених більш м`який запобіжний захід, потерпілому відшкодовано завдану майнову шкоду, матеріали кримінального провадження не місять доказів застосування відносно потерпілого фізичної сили.
Звертає увагу на дані що характеризують особи обвинувачених, а саме на те, що ОСОБА_5 є сиротою, проте намагається створити сім`ю, на даний час проживає у цивільному шлюбі та орендує житло, ОСОБА_8 раніше не судимий, одружений, має дружину, малолітню доньку та матір, яка хворіє, і вони потребують його допомоги, ОСОБА_6 раніше не судимий, більше 8 років мешкає у цивільному шлюбі, тобто має міцні соціальні зв`язки, після смерті батька у спадщину отримав житло, в якому на даний час проживає, має травму колінного суглобу, у зв`язку з чим потребує хірургічного втручання, мати обвинуваченого ОСОБА_12 є пенсіонером, інвалідом по зору та потребує лікування, ОСОБА_7 раніше не судимий, мешкає з сестрою, матір`ю та бабусею похилого віку, які потребують піклування.
Крім наведеного, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 є членами громадської організації «Асоціація правосвідомих громадян», де позитивно характеризуються, до затриманням пройшли співбесіду з директором ТОВ «Новоподільське», який письмово підтвердив готовність працевлаштувати обвинувачених.
Апелянт вказує на те, що клопотання прокурора не містить обґрунтування неможливості застосування відносно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 обвинувачуються у тому, що вони, організувавшись в організовану злочинну групу, вимагали грошові кошти в ОСОБА_10 , при цьому позбавляючи його свободи, та, застосовуючи до нього насильство. Дії кожного з обвинувачених органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст.189, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2020 р. відносно кожного з обвинувачених обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.03.2020 р. включно. В подальшому ухвалами слідчих суддів цей строк неодноразово продовжувався, востаннє до 09.07.2020 р. включно. Ухвалами Центрального районного суду м. Миколаєва цей строк неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою від 07.05.2021 р. до 05.07.2021 р. включно.
Прокурор просив продовжити строк дії раніше обраного відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, а саме те, що обвинувачені можуть ухилятись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні та вчинити інше правопорушення наразі не усунуті та не зменшились.
Суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни обраного відносно кожного з обвинувачених запобіжного заходу, оскільки належну процесуальну поведінку кожного з них можливо забезпечити лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 :
- обґрунтовано підозрюються у вчиненні стійкого злочинного угрупування, що доводить підвищену суспільну небезпеку їх осіб;
- свої злочинні дії припинили лише будучи затриманими працівниками поліції;
- про скоєне не шкодують, про необхідність виправлення своєї поведінки не заявляють;
- з показань потерпілого, наданих в ході судового розгляду, вбачається, що після вчинення злочину обвинувачені вдались до дій, що мали наслідком складання потерпілим недостовірних документів з метою пом`якшення кримінальної відповідальності обвинувачених;
- наявні ризики ухилення від суду, продовження вчинення злочину або ж вчинення нового злочину, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилення їх до дачі неправдивих показів щодо обставин кримінальних правопорушень, що перешкодить кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційні вимоги частково, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В ч. 4 ст. 176 КПК України вказано, що під час судового провадження запобіжні заходи застосовуються судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.189, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України у складі колегії суддів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Під час судового розгляду прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні трьох умисних тяжких злочинах та одному корисливому особливо тяжкому злочині, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за що передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Впродовж судового розгляду встановлено, що обвинувачені обґрунтовано підозрюються у вчиненні стійкого злочинного угрупування, що доводить підвищену суспільну небезпеку їх осіб, свої злочинні дії припинили лише будучи затриманими працівниками поліції, про скоєне не шкодують, про необхідність виправлення своєї поведінки не заявляють, а з показань потерпілого, наданих в ході судового розгляду, вбачається, що після вчинення кримінальних правопорушень обвинувачені вдались до дій, що мали наслідком складання потерпілим недостовірних документів з метою пом`якшення кримінальної відповідальності обвинувачених. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припустити, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилення їх до дачі неправдивих показів щодо обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачуються або вчинити нове кримінальне правопорушення і свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Отже, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині необхідності продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 строку тримання під вартою, для забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Разом з тим, клопотання прокурора судом першої інстанції розглядалось одноособово суддею ОСОБА_14 , що вказує на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 та п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України, є підставою для скасування судового рішення та відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, постановленням апеляційним судом нової ухвали.

З урахуванням тяжкості злочинів та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також серйозності обвинувачення та тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строк тримання під вартою для забезпечення виконання ними процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить захисник, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Перелічені в апеляційній скарзі певні дані, що характеризують особи обвинувачених, зокрема наявність у них постійного місця мешкання, певних соціальних зв`язків, відсутність судимостей, з огляду на характер, обставини та велику суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, в яких вони обвинувачується, не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати обвинуваченим запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім цього, слід зазначити, що за змістом ч. 4 ст. 331 КПК України, під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, а тому апеляційним судом доводи та вимоги апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.08.2021 р., якою відмовлено у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не розглядаються, оскільки така ухвала оскарженню не підлягає.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 підлягає задоволенню частково, як така що містила вимогу про скасування ухвали слідчого судді, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання прокурора слід задовольнити, продовжити відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк тримання під вартою на строк, зазначений у клопотанні прокурора.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 412, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити, продовжити відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 28 серпня 2021 року включно.
У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3