Справа № 742/2028/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/657/21
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою та доповненнями до неї прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2021 року та вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2021 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, громадянина України, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 16 липня 2020 року вироком Прилуцького міськрайонного суду за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі у виді 5 років 6 місяців,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 16 липня 2020 року призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі.

Визначено стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за залучення експерта у сумі 653 грн. 80 коп.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2021 року виправлено описку у вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2021 року, а саме, перший абзац резолютивної частини вироку викладено в наступній редакції: « ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України. Призначити йому покарання за ч. 2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі».

В поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації дій останнього, просить скасувати рішення суду, в звязку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме через незастосування судом закону, який підлягає застогсуванню.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що при винесенні вироку суд не дотримався вимог ст. 368 КПК України, відповідно до якої суд повинен ухвалюючи вирок вирішити такі питання: яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати, які обовязки слід покласти на особу в разі її звільнення від відбування покарання з випробуванням. Та, порушив вимоги ст. 374 КПК України, відповідно до якої повинен був призначити покарання по кожному з обвинувачень, що визначені судом доведеними та остаточну міру покарання, обрану судом. Однак, вказує на те, суд визнаючи обвинуваченого ОСОБА_7 винним за ч. 2 ст. 185 КК України, у резолютивній частині вироку не вказав виду та міри покарання за цей злочин, а отже, не застосував закон України який підлягав застосуванню.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор вказує, що ухвала від 23 червня 2021 року про виправлення описки у вказаному вироку постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, що є підставою для його скасування та ухвали суду. Вважає, що діючи увідповідності з вимогами ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою виправити допущені помилки у судовому рішенні цього суду незалежноо від того, набрало воно законної сили чи ні, однак при цьому не вправі змінювати зміст судового рішення чи будь-яким чином зачіпати його суть. Посилається на п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.1990 року, не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 379 КПК України питання, які зачіпають суть вироку, звужують або розширюють обсяг обвинувачення та стосуються прогалин і недоліків вироків в частині призначення покарання.

Однак, на його переконання, суд першої інстанції вищенаведених вимог не дотримався, та в ухвалі про виправлення описки, без належного обґрунтування та мотивування зазначив: « ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2років позбавлення волі», тим самим порушив вимоги ст. 421 КПК України, оскільки погіршення становища обвинуваченого може мати місце лише за апеляційною скаргою прокурора, потерпілого або його представника. Вважає, що питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного районним судом, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яка може бути виправлена судом самостійно.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 02 квітня 2020 року в період часу з 19 по 20.20 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибув до одного з під`їздів багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, повторно, з жіночої сумки, що була розміщена на підвіконні у вказаному підїзді, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy A 10 2/3GB», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 3199, 00 грн. що належав ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим задав останній матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який висловився на підтримання поданих апеляційних вимог та вимог викладених в доповненнях до апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який частково погодився з доводами прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та доповненнях о неї, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, оскільки він не був повідомлений судом першої інстанції про розгляд питання щодо виправлення описки у вироку, а також йому не надсилали копії ухвали.

Зважаючи на викладені обставини, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2021 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду про виправлення описки скасувати, оскільки нею було фактично змінено зміст вироку в частині призначеного покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однак, суд першої інстанції, приймаючи рішення про виправлення описки в оскаржуваному вироку, насправді під видом виправлення описки фактично змінив призначене покарання, що суперечить вимогам закону.

Прокурор у своїй апеляційні скарзі, на думку колегії суддів, обґрунтовано посилається на те, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише виправляє описки та усуває очевидні арифметичні помилки. Виправлення допущених у вироку описок чи помилок допускається, якщо при цьому не змінюється суть судового рішення.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_7 винним за ч. 2 ст. 185 КК України, у резолютивній частині вироку, не вказав вид та міру покарання, а своєю ухвалою від 23 червня 2021 року вніс зміни до вироку, ухваливши викласти перший абзац резолютивної частини вироку із призначенням ОСОБА_7 виду та міри покарання за ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи ці обставини, апеляційний суд приходить до висновку про допущення місцевим судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню зі скасуванням ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2021 року.

Крім того, апеляційний суд, дослідивши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, встановив, що він складений з істотними порушеннями вимог ст.291 КПК України.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України.

Разом з цим, всупереч вимогам ст.291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не затверджено прокурором у відповідності до вимог законодавства.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що обвинувачення ОСОБА_7 не було висунуте з дотриманням процедури, передбаченої законом.

Однак, суд першої інстанції, при розгляді даного кримінального провадження, на підставі зазначеного обвинувального акту, не звернув уваги на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та ухвалив обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_7 .

Таким чином, вирок суду не відповідає вимогам ст.2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, а також не забезпечує дотримання принципу верховенства права, закріпленого в ст.8 КПК України, що є безумовною підставою для скасування судового рішення з підстав порушення права на захист обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України підставою для скасування судового рішення є істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, тобто такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На думку апеляційного суду невідповідність обвинувального акту вимогам ст.. 291 КПК України перешкоджала суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно, встановлені обставини тягнуть за собою скасування оскарженого вироку, але при цьому не дають апеляційному суду процесуальної можливості ухвалити за результатами апеляційного розгляду своє рішення по суті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, можливість скасування судом апеляційної інстанції вироку з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції передбачена лише за умови встановлення порушень, передбачених п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст. 412 цього Кодексу, однак, апеляційним судом встановлені порушення, передбачені ч.1 ст.412 КПК України, в зв`язку з чим призначення нового розгляду кримінального провадження в даному випадку діючим КПК України не передбачено.

Зокрема, згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані має неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені положення КПК України та практику Європейського суду з прав людини, враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення, які були допущені судом першої інстанції, не можуть бути усунені в порядку апеляційного розгляду, керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, 9, 412, 415 КПК України, апеляційний суд визнає встановлені порушення істотними та такими, що тягнуть за собою скасування вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно з положеннями ч.1 ст.416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV КПК України в іншому складі суду.

Враховуючи, що розділ ІV КПК України починається главою 27 КПК України, яка регламентує підготовче провадження, і, зокрема, ст.314 КПК України, яка регламентує питання, що підлягають вирішенню в підготовчому провадженні, апеляційний суд звертає увагу на необхідність початку нового розгляду кримінального провадження саме з підготовчого засідання, з урахуванням питань, що вирішуються згідно вимог ст.314 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання суду першої інстанції необхідно, неухильно дотримуватись вимог ст. 314 КПК України та прийняти за результатами попереднього розгляду законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити строк апеляційного оскарження ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2021 року про виправлення описки.

Апеляційну скаргу та доповненнями до неї прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2021 року та вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 та ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 23 червня 2021 року про виправлення описки у вироку від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4