Справа № 199/7682/21
В И Р О К
іменем України
15 листопада 2021 року м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий суддя ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000987, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, розлученої, утримує двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
31 серпня 2021 року близько 12:00 год. водій ОСОБА_6 , керуючи власним технічно справним автомобілем «ДЕУ-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпро з боку вулиці Донецьке шосе по вулиці Моторній в напрямку вулиці Гуртової.
Під час руху ОСОБА_6 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед виконанням маневру повороту ліворуч на вулицю Гуртову, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надала дорогу електроскутеру «EARTH» під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку по вулиці Моторній, і продовжила рух, внаслідок чого, на перехресті з вулицею Гуртовою, допустила зіткнення з вказаним електроскутером.
В результаті зіткнення транспортних засобів водію електроскутеру «EARTH» ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні, у вигляді тупої травми верхніх кінцівок: садна в надплічній області праворуч з частковим переходом на плечовий суглоб, закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків.
Порушення Правил безпеки дорожнього руху проявилося в тому, що водій ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «ДЕУ- Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України, за яким перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, і невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнала повністю та показала, що дійсно 31 серпня 2021 року близько 12:00 години вона керувала власним технічно справним автомобілем «ДЕУ-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і здійснювала рух по вулиці Моторній в напрямку вулиці Гуртової. На перехресті з вулицею Гуртовою їй треба було виконати поворот ліворуч. Вона бачила, що в зустрічному напрямку по вул. Моторній рухається скутер, але їй здалося, що той далеко і вона встигне проїхати. Коли вже проїздила перехрестя, то побачила, що скутер їде на неї і тому одразу загальмувала. Уникнути зіткнення не вдалося і скутер в`їхав в її автомобіль. Вона одразу вийшла з автомобіля, викликала «швидку» і поліцію. Вона зараз не працює і не мала змоги надати потерпілому допомогу у значному розмірі, але частково надала ОСОБА_4 відшкодування у розмірі 1000 грн. Розуміє, що вона порушила Правила дорожнього руху. У вчиненому розкаюється.
Окрім повного визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 31 серпня 2021 року близько 12:00 години він керував електроскутером «EARTH» і рухався по вулиці Моторній в напрямку вулиці Донецьке. Коли під`їздив до перехрестя з вулицею Гуртовою, в зустрічному напрямку рухалися два автомобілі. Перший автомобіль проїхав прямо, а червоний «ДЕУ» безпосередньо перед ним почав повертати ліворуч. Він вжив заходи екстреного гальмування, але не зміг зупинитися і своїм скутером в`їхав в праве переднє колесо автомобіля «ДЕУ». За кермом автомобіля була обвинувачена, яка підійшла до нього і просила не рухатися до приїзду «швидкої». Підтверджує, що він отримав від ОСОБА_6 1000 грн. в якості відшкодування шкоди.

За протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з додатками, 31 серпня 2021 року в період часу з 12 години 55 хвилин до 14 години 00 хвилин слідчим поліції за участі ОСОБА_6 оглянуто ділянку місцевості на перехресті вул. Гуртової та вул. Моторної. Встановлено, що дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе. Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія в напрямку руху відсутні. На проїзній частині знаходяться транспортні засоби: автомобіль «ДЕУ-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому зафіксовані пошкодження правого переднього крила, та електроскутер «EARTH», на якому зафіксоване пошкодження деформації передньої частини. На момент огляду гальмівна система транспортних засобів та рульове керування в робочому стані.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «ДЕУ-Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано ОСОБА_6 .

Постановами слідчого від 01 вересня 2021 року автомобіль «ДЕУ-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і електроскутер «EARTH», визнані речовими доказами та передані для зберігання на штрафний майданчик.

Станом на час ДТП ОСОБА_6 була тверезою, що підтверджується відповідним висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3867, та у відповідності до копії посвідчення водія серії НОМЕР_2 мала право керування транспортними засобами категорії «В».

В судовому засіданні було досліджено наданий потерпілим та долучений до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом події ДТП, на якому зафільмовано момент зіткнення на перехресті двоколісного транспортного засобу з автомобілем «ДЕУ-Ланос», червоного кольору, під час виконання останнім маневру повороту ліворуч.

Під час слідчих експериментів 03 вересня 2021 року ОСОБА_6 і ОСОБА_4 (кожен окремо) показали місце зіткнення транспортних засобів а також механізм розвитку події ДТП.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-21/29262-ГТ від 20 вересня 2021 року, в даній дорожній обстановці водій електроскутера «EARTH» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, дії водія електроскутера «EARTH» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, однак данні невідповідності з технічної точки зору не знаходились в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому механізмові події, дії водія електроскутера «EARTH» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР України, однак данні невідповідності з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП. В умовах даної події водій електроскутера «EARTH» ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути даної ДТП своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою електроскутера до місця зіткнення.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ДЕУ-ЛАНОС» ОСОБА_6 повинна була діяти відповідно до вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події дії водія автомобіля ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 16.13 ПДР України, що з зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

За висновком судово-медичної експертизи № 2364е від 14 вересня 2021 року, за даними медичної документації та при огляді у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми верхніх кінцівок:

- садна в надплічній області праворуч з частковим переходом на плечовий суглоб;

- закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми верхніх кінцівок, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), що діяв (діяли) в область верхніх кінцівок, якими могли бути і виступаючі частини рухомих транспортних засобів з послідуючим падінням на дорожнє покриття.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми верхніх кінцівок - відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 - термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки вона, діючи зі злочинною необережністю, керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є необережним нетяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер допущеного ОСОБА_6 порушення Правил дорожнього руху, характер та ступінь тяжкості наслідків кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченої.

Остання до кримінальної відповідальності притягується вперше, має зареєстроване місце проживання, де характеризується позитивно, офіційно не працевлаштована та не має постійного джерела доходу, утримує двох неповнолітній дітей 2008 і 2017 року народження, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, частково відшкодувала потерпілому завдану шкоду.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

Суд враховує, що в судовому засіданні досліджені надані потерпілим відеозаписи, створені та розповсюджені обвинуваченої в соціальних мережах і які, на думку потерпілого та його представника, свідчать про зневажливе ставлення ОСОБА_6 як до самої ДТП, так і до виконання правил дорожнього руху. Відповідні доводи потерпілого і його представника судом відхиляються, оскільки останні надають дослідженим відеозаписам змісту відмінного від фактичного.

На підставі викладеного, з урахуванням законодавчих заборон на призначення ОСОБА_6 таких видів покарання як арешт та обмеження волі (ч. 3 ст. 60, ч. 3 ст. 61 КК України), суд дійшов висновку, що основним покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами є покарання у виді штрафу в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України з обов`язковим додатковим покаранням у виді позбавлення права керування транспортним засобами, оскільки покарання у виді виправних робіт через відсутність у обвинуваченої офіційного працевлаштування не буде дієвим і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 , досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Потерпілим ОСОБА_4 у межах кримінального провадження заявлено цивільний позов, за яким останній просить суд стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 58557,04 грн., та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. За цивільним позовом майнова шкода складається з:

-витрат на лікування у розмірі 651, 54 грн.;

-витрат на ремонт пошкодженого електроскутера «EARTH» у розмірі 46200 грн.;

-витрат на правову допомогу у розмірі 11705,50 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 і його представник ОСОБА_5 в суді підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_6 заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки на момент ДТП її цивільно-правова відповідальність була застрахована за полісом. Страхова компанія про подію ДТП була своєчасно повідомлена.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року до участі у розгляді справи у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги, залучене Товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО». Останнє було сповіщене про час та місце розгляду справи, однак до суду представника не направило, про причини неявки суд не повідомило, позицію щодо позовних вимог не висловило.

Вирішуючи позовні вимоги, суд керується правовим висновком, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (755/18006/15-ц). Зокрема, за п.п. 69, 71-73 вказаної постанови, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За дослідженою судом копією полісу № АР/1968591 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» була застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка експлуатує забезпечений транспортний засіб «DAEWOO-LANOS», VIN НОМЕР_3 , на законних підставах. Зазначений поліс був чинним на момент ДТП.

Полісом визначений ліміт за шкоду заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 260000 грн, за шкода, заподіяну майну 130000 грн., франшиза 2600 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування, то останнім надані копії документів, які підтверджують понесені останнім витрати на лікування (прямі витрати на придбання ліків, медичних засобів та послуг і супутні витрати) у загальному розмірі 601,54 грн.

Сукупність показів потерпілого ОСОБА_4 , дослідженого судом висновку судово-медичної експертизи та копій медичних документів доводять, що зазначені витрати були необхідними, обґрунтованими та достатніми витратами, пов`язаними із лікуванням ОСОБА_4 від травми, отриманої під час ДТП.

Витрати ОСОБА_4 на здійснення добровільного внеску в КП «Слобожанська центральна лікарня» у розмірі 50 грн. не можуть бути віднесені судом до необхідних обґрунтованих витрат на лікування.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

ОСОБА_4 на підставі вимог ч. 1 ст. 1195 ЦК України має право на відшкодування понесених ним витрат на лікування у розмірі 601,54 грн.

У відповідності до п. 24.1 ст. 24 вказаного Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Таким чином, ОСОБА_4 до відшкодування в цій частині заявлена шкода, прямо передбачена п. 24.1 ст. 24 вищевказаного Закону як така, відшкодування за якою здійснюється страховиком у межах страхових сум.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 в частині стягнення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, то згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За приписами ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Сам факт пошкодження електроскутера «EARTH» внаслідок ДТП з вини ОСОБА_6 поза всяким сумнівом доведений дослідженими судом доказами та учасниками провадження не оспорюється.

ОСОБА_8 на підставі приписів ст.ст. 22, 1188, 1192 ЦК України має право на відшкодування збитків, завданих з вини ОСОБА_6 внаслідок пошкодження з під час ДТП належного йому транспортного засобу.

ОСОБА_8 надано акт технічного стану № 001727022, складеного 01 жовтня 2021 року сервісним центром «ЦИТРУС СЕРВІС», за яким вартість ремонту електроскутера «EARTH» становить 46200 грн.

У відповідності до ст. 28 вказаного Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно ст. 29 вищевказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, ОСОБА_8 на підставі приписів ст. 29 вищевказаного Закону має право на відшкодування страховиком витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому, наданими ОСОБА_8 доказами не доведено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

ОСОБА_8 до відшкодування в цій частині також заявлена шкода, прямо передбачена ст. 29 вищевказаного Закону як така, відшкодування за якою здійснюється страховиком у межах страхових сум.

Наданими ОСОБА_6 доказами (копією повідомлення про ДТП від 31 серпня 2021) доведений факт повідомлення страховика про страховий випадок і зазначена обставина страховиком не оспорюється.

З огляду на те, що сам факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання встановлені вироком суду, з досліджених судом доказів та встановлених ними фактичних обставин на цей час не вбачаються підстави для висновку про те, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Ґрунтуючись на тому, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність особи, яка на відповідній правій підставі керувала транспортним засобом «ДЕУ-Ланос» була застрахована, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на особу, відмінну від страховика, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

На стадії прийняття цивільного позову судом було звернуто увагу потерпілого та його представника на відповідні положення цивільного законодавства, однак останні своїми процесуальними правами скористалися на власний розсуд та не пред`явили позовні вимоги в цій частині до ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» та не подали заяву про залучення останнього до участі у розгляді справи у якості співвідповідача.

Оскільки позовні вимоги в частині стягнення витрат на лікування та витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу пред`явлені до неналежного відповідача, такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що у відповідності до ч. 1, п.п. 1-3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд вважає доведеним поза всяким розумними сумнівом факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_4 , яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього із пошкодженням його майна та із спричиненням йому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які потребують для свого лікування строк не менше ніж три тижні.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує роз`яснення, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, за якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З врахуванням перелічених факторів, встановлених судом фактичних обставин спричинення тілесних ушкоджень, їх тяжкості, тривалості лікування, стану потерпілого після травмування, обсягу зусиль, які йому доводилося докладати для забезпечення його звичайних життєвих потреб, характеру пошкодження майна потерпілого та його значимості для останнього, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди, необхідним та достатнім за вказаних обставин є 5000 грн.

Вирішуючи питання щодо осіб, з яких підлягає стягненню визначений судом розмір відшкодування, суд враховує, що згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За ст. 26-1 вищевказаного Закону, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, має становити 601,54 грн., відшкодування моральної шкоди за рахунок страховика має становити 30,08 грн. (601,54 х 0,05).

Виходячи з того, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 30,08 грн. прямо передбачене ст. 26-1 вищевказаного Закону як таке, що здійснюється страховиком у межах страхових сум, позовні вимоги в цій частині також пред`явлені до неналежного відповідача і задоволенню не підлягають.

Таким чином, з урахуванням добровільного відшкодування ОСОБА_6 завданої шкоди в розмірі 1000 грн., позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню і згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 1167, ст. 1194 ЦК України з останньої на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 3969,92 грн. (5000 30,08 - 1000).

Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 11705,50 грн., суд виходить з того, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката, не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень ЦК України, вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою і у зв`язку з наведеним питання щодо їх відшкодування вирішується судом в порядку розподілу процесуальних витрат (ст. 124 КПК України).

На підтвердження витрат у вказаному розмірі ОСОБА_4 надані копії договору про надання правової допомоги від 01 жовтня 2021 року, перелік правових послуг з представництва та надання інших видів правової допомоги в інтересах потерпілого, акт прийняття-передачі наданих правових послуг від 06 жовтня 2021 року та довідка про фактичну сплату адвокатського гонорару.

Суд враховує, що фактично адвокатом ОСОБА_5 надавалася правова допомога ОСОБА_4 вже на стадії судового провадження і в якості як представника потерпілого, так і представника цивільного позивача. При цьому, надані потерпілим розрахунки не дають суду можливість розділити відповідні витрати по видам правової допомоги.

У зв`язку з наведеним, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 частково підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн., оскільки саме такий розмір витрат, з урахуванням складності справи, обсягу фактично наданих послуг, результату вирішення цивільного позову, є необхідним, обґрунтованим, достатнім та справедливим.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України. При цьому арешт електроскутера «EARTH» підлягає скасуванню, а арешт автомобіля «ДЕУ-Ланос» слід залишити до фактичного виконання вироку суду в частині вирішення цивільного позову.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок.

Речові докази:

-автомобіль «ДЕУ-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на штрафному майданчику ГУНП в Дніпропетровській області, та електроскутер «EARTH», переданий на відповідальне зберігання потерпілому, повернути ОСОБА_6 і ОСОБА_4 відповідно;
-диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом моменту ДТП залишити в матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт електроскутера «EARTH», накладений ухвалою слідчого судді від 20 вересня 2021 року (справа № 932/7111/21, провадження № 1-кс/932/3932/21).
Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, у розмірі 3969 (три тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

15.11.2021