07.10.2021 справа№ 642/2688/21
провадження №1кс/642/3727/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням, в якому просить зняти арешт, накладений 26.12.2019 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ; технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , (власником якого є ОСОБА_4 , а користувачем - ОСОБА_5 ); автомобіль ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , (власником якого є ОСОБА_4 , а користувачем ОСОБА_5 ), в рамках кримінального провадження №0001349 від 21.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, та вернути його власнику або його довіреній особі.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 26.12.2019 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова було накладено арешт на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження №0001349 від 21.12.2019. В обґрунтування клопотання про накладення арешту слідчий зазначив, що вищевказаний транспортний засіб є предметом злочину, буде використаний у кримінальному проваджені в якості речових доказів, а також з метою позбавлення можливості їх знищення або переховування. Станом на день написання даного клопотання експертами автотехніками, та експертами криміналістами проведено огляд автотранспортного засобу, при якому зафіксовані усі сліди ДТП наявні на автомобілі. Факт контактування автомобіля з пішоходом ніким не заперечується. Цивільний позов по справі не заявлено. Провину водія ОСОБА_5 у скоєнні наїзду на пішохода не доведено, тому у слідства немає підстав вважати злочином дії ОСОБА_5 , а зазначений автомобіль предметом скоєння злочину. Вищезазначений автотранспортний засіб утримується на автомайданчику для тимчасово вилученого майна майже два роки, та його власник ОСОБА_4 позбавлений можливості в належних умовах зберігати автомобіль, він не має відношення до ДТП, скоєного ОСОБА_5 , тому позбавлення права володіти власним автомобілем є порушенням законних прав ОСОБА_4 . Окрім того, ОСОБА_4 вважає, що слідчими проведені усі слідчі дії, для чого був необхідний автомобіль, тому подальше перебування автомобіля на штраф майданчику нічим не обґрунтоване.
Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій доводи клопотання підтримав, прохав його задовольнити.
Слідчий в судове засідання також не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,
конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Як вбачається з наданих матеріалів, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001349 від 21.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 20.12.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює дільничним інспектором Краснокутського ВП ГУНП в Харківській області, керуючи автомобілем ВАЗ 210994-20, д/н НОМЕР_1 , та рухаючись по автошляху Харків - Охтирка в напрямку м. Харків в с. Вільшани Дергачівського району, на вул. Сумський Шлях допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1936р.н. ОСОБА_6 з первинним діагнозом: зчмт, перелом основи черепа, відчинена забійна рана потилиці, забійна відкрита рана верхньої треті правої нижньої кінцівки доставлено до БСМП м. Харкова, де від отриманих тілесних ушкоджень померла.
20.12.2019 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, вказаний автомобіль ВАЗ 210994-20, д/н НОМЕР_1 вилучений та поміщений на відповідальне зберігання до території майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106. Вказаний автомобіль визначено речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 26.12.2019 накладено арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.
Згідно листа слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 №6696/15-02-2-2021 від 06.10.2021, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001349 від 21.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, проведено судову автотехнічну експертизу з визначення технічного стану транспортного засобу та проведено огляд даного транспортного засобу за участю експертів при проведенні комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи, досудове розслідування триває.
При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, якої у даному випадку немає.
За таких обставин арешт із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, накладений з правових підстав, передбачених ч.2, 3 ст. 170 КПК України, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_4 , як власника автомобіля ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , а тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність перешкод для передання арештованого майна у користування власнику.

Однак, підстав для скасування арешту відсутні, оскільки розслідування кримінального провадження не завершено і зняття арешту шляхом зняття заборони на відчуження автомобіля неприпустимо.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Таке рішення виходить з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту.
На цій стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення обставин кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні повернути ОСОБА_4 технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , для відповідального зберігання, заборонивши йому вчиняти будь-які дії щодо продажу, відчуження та ремонту цього автомобіля.
Зобов`язати ОСОБА_4 надавати безперешкодний доступ до автомобіля ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких слідчих дій під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1