У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я

17.09.2021 року слідчий суддя Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000120 від 20.02.2017 р.
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , 14.09.2021 р. звернувся із скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000120 від 20.02.2017, просить визнати бездіяльність і дії слідчого протиправними, скасувати вищевказану постанову, мотивуючи в основному тим, що постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою, оскільки прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи. Зазначає, що йому завдано майнову та моральну шкоду, що слідчий до уваги не взяв, інше.
В суд ОСОБА_3 не з`явився, подав через канцелярію суду письмову заяву, в якій скаргу підтримав, покликаючись на мотиви такої, вважає постанову слідчого необґрунтованою, висновки про відсутність даних заподіяння шкоди необгрунтованими, такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження, просив про її задоволення (а.с. 65-67).
Слідчий у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, причин неявки не повідомив (а.с. 64).
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого чи прокурора не перешкоджає розгляду скарги по суті.
У зв`язку з неявкою учасників провадження фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.
Вивчивши скаргу із доданими матеріалами, заяву ОСОБА_3 , приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно положень ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Із матеріалів скарги убачається, що у провадженні СВ ВП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000120 від 20.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України.
01.12.2020 р. ОСОБА_3 звернувся до СВ ВП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області із клопотанням про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, оскільки внаслідок правопорушення йому завдано моральної та матеріальної шкоди.
Постановою слідчого СВ ВП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 12.08.2021 р. у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим відмовлено.
За положеннями ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено в т.ч. рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до положень ч. 1 і 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
У відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні (під час досудового розслідування) може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Слід зазначити, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов. Набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється лише на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі, зокрема подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Таким чином, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
У відповідності до п. 33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.
Зважаючи на той факт, що вищеозначене кримінальне проваджено порушене за заявою ОСОБА_3 , який вказує на завдання йому матеріальної та моральної шкоди згаданим кримінальним правопорушенням, а саме, душевні страждання, фізичний біль, переживання, керуючись принципом змагальності, вважаю, що скаргу слід задовольнити, а саме: скасувати постанову слідчого СВ ВП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 12.08.2021 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000120 від 20.02.2017.
Керуючись ст.ст. 303-304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Постанову Слідчого СВ ВП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 12.08.2021 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000120 від 20.02.2017 - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1