Справа № 541/3481/21
Провадження № 1-кс/541/19/2022
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

10 січня 2022 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в :
05 січня 2022 року до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернувся зі скаргою адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 . В обґрунтування скарги вказав, що суб`єктом оскарження здійснюється досудове розслідування у формі дізнання в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000228, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 .. Згідно змісту врученого ОСОБА_4 письмового повідомлення про підозру від 21 грудня 2021 року, йому інкримінується вчинення побиття 28 червня 2021 року мешканців с. Великі Сорочинці Миргородського району ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у тому числі і у власному домоволодінні.
Реалізуючи своє конституційне право на самозахист, захист життя і здоров`я своєї дружини та малолітньої дитини, захист свого житла, підозрюваним було вчинено супротив групі нападників, які незаконно проникли у його помешкання і домоволодіння, а в ході нападу заподіяли йому і його дружині ОСОБА_8 тілесні ушкодження.
Обставини, які виправдовують підозрюваного щодо змісту повідомленої йому підозри, можуть бути підтверджені висновками судово медичної-імунологічної експертизи речових доказів і зокрема футболки зі слідами речовини, зовні схожої на кров, в якій на момент нападу на сім`ю підозрюваного була одягнена його дружина ОСОБА_8 , а також висновками криміналістичної фізико-технічної експертизи речових доказів і зокрема трусів підозрюваного, які були на ньому в момент нападу.
Користуючись своїми процесуальними правами, діючи в інтересах підзахисного, адвокат ОСОБА_3 звернувся на ім`я суб`єкта оскарження з клопотаннями №10 і №11, від 28.12.2021 року в порядку ст. 220 КПК України, в яких просив:на основі ст. 242, ст. 243 КПК України доручити експертам Полтавського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА провести судово-медичну експертизу речових доказів футболки та марлевих тампоні, а також призначити по даному кримінальному провадженню криміналістичну фізико-технічну експертизу речових доказі, вилучених при огляді місця пригоди, провадження якої доручити експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Між тим, постановами суб`єкта оскарження від 29 грудня 2021 року у задоволенні цих клопотань по суті відмовлено, з посиланням на те, що згадані предмети одягу є речовими доказами в іншому кримінальному провадженні цього ж органу дізнання, що унеможливлює проведення таких експертиз.
На думку представника заявника, дізнавачем порушено вимоги ст. ст. 2, 9,20, 22, 92, 93, 300 КПК України в частині забезпечення права сторони захисту збирати і подавати суду докази, на виявлення як тих обставини, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставин, що пом`якшують його покарання, така постанова прямо порушує право на захист підозрюваного та перекладає в майбутньому на суд вчинення процесуальних дій, які не сприятимуть оперативності судочинства після заявлення аналогічних клопотань стороною захисту.
Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.01.2022 року відкрито провадження у справі.
В судове засідання з`явився представник заявника адвокат ОСОБА_3 , суб`єкт оскарження - дізнавач ОСОБА_5 не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду скарги, надіслала клопотання в якому просила у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі з мотивів наведених у письмовій заяві.
Адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу , вказав, що у дізнавача у провадженні є два кримінальних провадження , де його клієнт в одному кримінальному провадженні є підозрюваним, його дружина ОСОБА_8 допитана в якості свідка , а в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_8 є потерпілими , по тій справі підозра ще нікому не вручена ., дані речі матеріального світу вилучені та надіється що оглянуті та визнані речовими доказами , чи були їх стороною заявлені клопотання про призначення та проведення експертних досліджень в тому провадженні на запитання суду адвокат не міг точно зазначити , оскільки вказав що ним особисто було заявлено багато клопотань до слідства , якісь їхні постанови також були оскаржені до слідчого судді. Також вказав що особисто звертався до експертних установ з клопотаннями про проведення експертних досліджень , в розумінні норм КПК які були введені після 2012 року , але на сьогодні ніяких а ні повідомлень , а ні процесуальних документів про задоволення чи відмову у цих клопотаннях йому не надано, тому він планує звернутись до суду про оскарження бездіяльності таких суб`єктів , прохав його скаргу задовольнити.
Судом встановлено, що 28.12.2021 користуючись своїми процесуальними правами, діючи в інтересах підзахисного, адвокат ОСОБА_3 звернувся на ім`я суб`єкта оскарження з клопотаннями №10 і №11, в порядку ст. 220 КПК України, в яких просив:на основі ст. 242, ст. 243 КПК України доручити експертам Полтавського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА провести судово-медичну експертизу речових доказів футболки та марлевих тампонів, а також призначити по даному кримінальному провадженню криміналістичну фізико-технічну експертизу речових доказів, вилучених при огляді місця пригоди, провадження якої доручити експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, проте постановами суб`єкта оскарження від 29 грудня 2021 року у задоволенні цих клопотань по суті відмовлено, з посиланням на те, що згадані предмети одягу є речовими доказами в іншому кримінальному провадженні цього ж органу дізнання, що унеможливлює проведення таких експертиз.
Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однією із загальних засад кримінального провадження є його публічність ( п.18 ч.1 ст.7 КПК України).
Відповідно до положень ст. 303 ч.1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Згідно з частиною 2 статті 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.
При цьому частиною 3 статті 243 КПК України визначено, що експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.
Так, відповідно до частини 1 статті 244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
Як вбачається з матеріалів скарги, дізнавачем були розглянуті клопотання захисника про призначення у кримінальному провадженні експертизи та винесені постанови про відмову в задоволенні даного клопотання.
Слідчий суддя враховує, що призначення дізнавачем в кримінальному провадженні експертизи з питань, зазначених у клопотанні захисника, відповідно до частини 2 статті 242 КПК України не є обов`язковим.
Відповідно до частини 5 статті 40 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
В свою чергу, в силу статті 244 КПК України в разі не залучення експерта стороною обвинувачення сторона захисту вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи.
Отже, законних підстав для скасування постанов дізнавача від 29.12.2021 року, якою стороні захисту було відмовлено в призначенні судово-медичних експертиз, немає.
Слідчий суддя також виходить з того, що діючим кримінальним процесуальним законодавством хоча й передбачена можливість оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в проведенні слідчих дій, разом із тим закон не передбачає зобов`язання слідчого чи прокурора призначати експертизу у кримінальному провадженні.
Натомість цього у випадку відмови сторони обвинувачення у призначенні експертизи відповідна експертиза у кримінальному провадженні може бути призначена слідчим суддею за клопотанням сторони захисту.
Між тим, клопотання щодо призначення у кримінальному провадженні експертизи слідчим суддею стороною захисту не порушується.
Частиною 2 статті 307 КПК України визначено процесуальні повноваження та способи реагування слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача під час досудового розслідування, одним із яких є зобов`язання вчинити певну дію. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язати вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до частини 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже дослідивши наявні в матеріалах клопотання письмові докази, вивчивши заперечення дізнавача, заслухавши пояснення заявника, слідчий суддя не вбачає необхідність у проведенні судово-медичної експертизи речових доказів футболки та марлевих тампонів, а також фізико-технічної експертизи речових доказів в рамках об`єднаного кримінального провадження №0000228, оскільки дані предмети є речовими доказами в іншому кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_4 і його дружина ОСОБА_8 мають статус потерпілих, та дані експертні висновки не можуть вплинути на правову кваліфікацію вчиненого підозрюваним діяння в даному кримінальному провадженні та враховуючи, що дружина підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_8 не є учасником кримінального провадження .
Тому вимоги скарги адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанови дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29 грудня 2021 року не підлягають до задоволення.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 55, 60, 214, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанови дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29 грудня 2021 року про відмову у проведенні судово-медичної експертизи, а також фізико-технічної експертизи речових доказів.

Копію цієї ухвали для виконання невідкладно направити до СД Миргородського РВП ГУНП у Полтавській області.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1