У Х В А Л А

11 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні № 0001993 від 05 грудня 2020 року за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що 21.11.2020 року, в період часу з 19-00 годин до 19-20 годин ОСОБА_5 , маючи та реалізуючи виниклий злочинний умисел спрямований на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, грубо і умисно порушуючи громадський порядок, не звертаючи увагу на перехожих та мешканців сусідніх будинків які були поруч, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак прагнучі самовиразитися таким чином у зухвальстві, неповазі до суспільства, тобто показати свою зневагу до існуючих, загально прийнятих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, із застосуванням невстановленого слідством продовгуватого предмету, довжиною близько 70-80 см., схожого на біту, який спеціально перевозив з собою в салоні свого автомобілю марки «Сітроєн», тим самим ОСОБА_5 підшукав собі знаряддя для нанесення тілесних ушкоджень, та тримаючи його в своїх обох руках, підбіг ззаду до ОСОБА_6 , який знаходився поруч з автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», р.н. НОМЕР_1 , який він зупинив біля під`їзду № 2 буд. № 77 на 5-му мікрорайоні Зарічному в Покровському районі м. Кривого Рогу діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, із застосуванням фізичної сили умисно потерпілому ОСОБА_6 який встиг зреагувати, та розвинутися обличчям в бік останнього, наніс йому не менше трьох ударів з силою удари невстановленим предметом схожим на биту зверху-вниз, в область верхніх кінцівок якими ОСОБА_6 захищався, закриваючи свою голову та обличчя від ударів які наносив йому ОСОБА_5 , спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді садна в області лівого передпліччя, які виникли від дії тупого предмету (предметів) за механізмом тертя-ковзання, закритого перелому нижньої третини правої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, виник від дії тупого твердого предмету, за механізмом удар.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2005 від 11.12.2020 року, виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді :

- садна в області лівого передпліччя за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки.

- перелому нижньої третини правої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, не звертаючи на громадян які в той момент перебували поруч та спостерігали вказані обставини, використовуючи вказаний невстановлений предмет схожий на биту, за допомогою якого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, навмисно, з хуліганських спонукань умисно розбив віконне скло автомобілю марки «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», яким керував ОСОБА_6 ..

В результаті умисних, злочинних дій ОСОБА_5 була завдана окрім тілесних ушкоджень майнова шкода потерпілому ОСОБА_7 , на загальну суму 16355,51 грн.

10.02.2021 року потерпілий ОСОБА_7 звернувся до слідчого з друкованою заявою про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , а саме частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , передбачаючи можливість відшкодування шкоди, завданої йому внаслідок кримінального правопорушення, з метою забезпечення цивільного позову.

У зв`язку з чим, слідчий звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши в судовому засіданні матеріали додані до клопотання, слідчий суддя встановив, що 05 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001993 внесені матеріали досудового розслідування стосовно кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 29.07.2021 року надано дозвіл слідчому на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого від 02 серпня 2021 року зупинено досудове розслідування за № 0001993.

За твердженням слідчого в рамках кримінального провадження № 0001993 від 05.12.2020 року за ч. 4 ст. 296 КК України потерпілим ОСОБА_6 подано позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок злочину, а саме просив стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальну шкоду в розмірі 29 105, 00 гривень та моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 гривень. Постанов про визнання цивільним позивачем та/або відповідачем не виносилось.

Згідно відомостей З ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ РЕЧОВИХ ПРАВ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО земельна ділянка та будинок розташований на ній за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційні номери об`єкта нерухомого майна: 0 та 0), перебуває у приватній власності ОСОБА_5 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

За відомостями З ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ РЕЧОВИХ ПРАВ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10), перебуває у приватній спільно часткової власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) розміром частки 1/4.

У відповідності до інформації, що міститься в інформаційно - телекомунікативній системі (ІНФОРМАЦІЙНИЙ ПОРТАЛ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ), автомобіль марки CITROEN C-ELYSEE р.н. « НОМЕР_3 », номер VIN- НОМЕР_4 , на підставі свідоцтва № НОМЕР_5 , від 29.04.2015 року, видане Криворізьким ВРЕР (1204), перебуває у приватній власності у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 24.12.2012 році Довгинцівським РВ, який (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), який проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При цьому ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка винила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вимоги, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил КПК України.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Однак, як вбачається з матеріалів справи в кримінальному провадженні не було проведено оцінку майна, на яке слідчий просив накласти арешт, що позбавляє можливості визначити співрозмірність обмеження права власності із завданими збитками.

Заподіяння збитків обґрунтовується у клопотанні лише позовними вимогами потерпілого, згідно поданого ним позову, але вказана сума досудовим слідством не визначена та не підтверджена, матеріали кримінальної справи не містять оцінки вартості майна, на який просять накласти арешт в межах відшкодування цивільного позову.

За висновками експертизи від 08 квітня 2021 року ринкова вартість бувшого у використанні, скла задніх п`ятих дверей (багажника) 5GM845051ANVB, яке було введено в експлуатацію в 2015 році станом на 21 листопада 2020 року могла складати: 11330,33 грн. Ринкова вартість бувшого у використанні, скла передніх, лівих дверей, яке було введено в експлуатацію в 2015 році станом на 21.11.2020 року могла складати: 2463,18 грн. Ринкова вартість бувшого у використанні, скла задніх лівих дверей, яке було введено в експлуатацію в 2015 році станом на 21.11.2020 року могла складати: 2562,00 грн.

Будь-яких інших доказів завданої шкоди (матеріальної та моральної) матеріали клопотання не містять.

Крім того, копія позовної заяви додана до матеріалів клопотання не містить жодних доказів її прийняття (штампів, вхідних, тощо), а слідчим не виносились постанови про визнання цивільним позивачем та/або цивільним відповідачем, права та обов`язки по ст.ст. 61,62 КПК України не роз`яснювались.

З огляду на наведене, оскільки клопотання слідчого не містить даних про вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, а слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, задля запобігання істотного порушення майнових прав власника майна, недоведеність ризику відчуження майна, не доведення неможливості стягнення встановлених збитків іншим шляхом в разі задоволення цивільного позову (відсутність доходів у особи) слідчий суддя доходить висновку, що в клопотанні, слідчий не навів та не надав достатніх і належних доказів того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, а отже підстав для накладення арешту немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_4 , погодженого прокурором ОСОБА_3 , внесеному у кримінальному провадженні № 0001993 від 05 грудня 2020 року за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1