Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3665/21
Провадження 1-кп/711/346/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000329 від 19.02.2021 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Червона слобода, Черкаського району, одруженого, учасником бойових дій, учасником АТО, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом не являється, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

В проваджені Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Під час судового розгляду встановлено, що 19.02.2021 близько 19 год. 25 хв., ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21011», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по лівій смузі для руху проїзної частини бульвару Шевченка у м. Черкасах Черкаської області, у напрямку вул. В`ячеслава Чорновола, на перехресті з вул. Криваліївська, у порушення вимог п. п. 2.3 «б», 2.9 «а» та 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований одразу за перехрестям з вул. Криваліївська та позначений дорожньою горизонтальною розміткою 1.14.1 «Зебра» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому в момент, коли перед вказаним пішохідним переходом почав знижувати швидкість маршрутний автобус, що рухався по сусідній, правій смузі попереду нього у попутному напрямку, діючи необережно, вчасно не застосував заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки свого транспортного засобу, не переконавшись в тому, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух прямо та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину бульвару Шевченка по вказаному вище пішохідному переході з права на ліво відносно напрямку його руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки у верхній третині зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 21.04.2021 №02-01/300 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів та виникли при наїзді автомобіля.

Порушення ОСОБА_6 вимог п. п. 2.3 «б» та 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких останній мав бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а тому в момент зменшення швидкості маршрутним автобусом перед нерегульованим пішохідним переходом останній повинен був зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися та переконатись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а тому не виконання водієм ОСОБА_6 зазначених дій, стало умовами та причинами виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме отриманням ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю. Заперечив вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів. Просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою, про що зазначив у поданому письмовому клопотанні, та підтримав клопотання потерпілої аналогічного змісту.

Адвокат заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою, підтримав його та наполягав на задоволенні клопотання потерпілої про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з їх примиренням. Клопотання мотивувала тим, що вона до обвинуваченого претензій матеріального чи морального характеру на даний час не має. Не заперечувала щодо задоволення клопотання обвинувачено щодо звільнення його від кримінальної відповідальності

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотань.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про те, що клопотання потерпілої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Примирення винного з потерпілим означає досягнення між ними угоди, в якій зафіксовано, що потерпілий примирився з винним, задоволений вжитими останнім заходами з відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди і внаслідок цього не заперечує проти звільнення винного від кримінальної відповідальності (чи просить про таке звільнення).

В даному випадку, за фактичними обставинами справи, внаслідок протиправних дій обвинуваченого завдано шкоду особистим інтересам конкретно потерпілої, а не суспільним чи публічним /зокрема немайновим/.

Отже, наявні всі умови, передбачені ст. 46 КК України, які в сукупності є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою і таке звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності можливо тільки у випадку скоєння особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого особливою частиною КК України та при наявності встановлених Законом правових підстав, вичерпний перелік яких наведений в ч.1 ст.44 КК України. При цьому рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе лише при наявності її згоди на закриття справи.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 раніше не судимий, він примирився з потерпілою, відшкодував завдані ним збитки та вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд не покладає в кваліфікаційну ознаку даного злочину керування транспортного засобу в стані наркотичного сп`яніння.

Оскільки, у даному випадку диспозицією ч. 1 ст. 289 КК України, якою інкриміноване діяння ОСОБА_6 , не передбачена така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Суд звертає у вагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 21 серпня 2019 року (справі № 682/956/17 провадження № 13-31кс19) зазначає серед іншого наступне.

Як убачається із законодавчого визначення, злочином може бути визнано лише протиправне, суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК). Звідси одним з елементів складу злочину може бути визнано певну поведінку людини, свідомий та вольовий вчинок, а не певний стан особи.

При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений ст. 286 КК, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причиновому зв`язку. Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження - ч. 1.

Відповідно до загальних засад призначення покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК) суд зобов`язаний не лише враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, але й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання, - це вичерпно перелічені в законі та встановлені судом різного роду чинники об`єктивного або суб`єктивного характеру, що не є ознаками конкретного складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, однак підвищують ступінь суспільної небезпечності винної особи і (або) вчиненого нею кримінального правопорушення і у зв`язку з цим є підставою для призначення більш суворого покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається, крім інших, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Частиною 4 ст. 67 КК передбачено, що в разі, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена у статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, яка впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз ураховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Винятків із цього правила у КК не передбачено.

Таким чином у даному випадку, вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння є виключно обставиною, яка б могла обтяжувати покарання ОСОБА_6 .

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання підлягають до задоволення, а кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 слід закрити у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 284-285, 369-378 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 , а також клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.286 КК України, в зв`язку з примиренням, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим та кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави витрати за проведення експертиз у сумі 2680 грн. 56 коп.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, який поставив ухвалу, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлений 06.12.2021.

Головуючий: ОСОБА_1