УХВАЛА
Іменем України

30.11.2021 Справа №607/21966/21 Провадження № 1-кс/607/7138/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000688 від 25.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

УСТАНОВИВ:
30.11.2021 на розгляд слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду надійшло клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000688 від 25.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у травні 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на отримання доходу шляхом вимагання коштів у свого знайомого, який здійснює підприємницьку діяльність, а саме у ОСОБА_6 .
Усвідомлюючи, що реалізувати свій злочинний умисел самостійно він не взмозі, ОСОБА_5 у травні 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, запропонував своїм знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримати незаконний дохід шляхом вимагання коштів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , поєднаного із пошкодженням майна та погрозою застосування насильства над його близькими родичами.
На пропозицію ОСОБА_5 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погодились та вступили у злочинну змову, направлену на вимагання чужого майна, зокрема коштів, шляхом пошкодження майна та з погрозою застосування насильства над близькими родичами потерпілого.
Надалі 23.05.2021 приблизно о 21 год. 20 хв. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув із м. Вінниця у м. Тернопіль та почав очікувати нічної пори доби, щоб вчинити умисне пошкодження майна ОСОБА_6 шляхом підпалу та при цьому не бути затриманим працівниками правоохоронних органів чи сторонніми особами.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 24.05.2021 приблизно о 00 год. 35 хв. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з метою отримання незаконного доходу шляхом вимагання коштів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , поєднаного із пошкодженням майна, перебуваючи на АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшовши до торгового павільйону ФОП ОСОБА_6 та маючи заздалегідь приготовлену рідину із нафтопродукту, облив нею зовнішню стіну торгового павільйону та підпалив її, внаслідок чого виникла пожежа, яка була ліквідована 24.05.2021 приблизно о 01 год. 22 хв.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі приблизно 300000 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на вимагання коштів шляхом умисного пошкодження майна, 27.05.2021 приблизно о 00 год. 20 хв. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув із м. Вінниця у м. Тернопіль та почав очікувати найбільш сприятливих умов, щоб вчинити умисне пошкодження майна ОСОБА_6 шляхом підпалу та при цьому не бути затриманим працівниками правоохоронних органів чи сторонніми особами.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 27.05.2021 приблизно о 01 год. 55 хв. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з метою отримання незаконного доходу шляхом вимагання коштів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , поєднаного із пошкодженням майна, перебуваючи на АДРЕСА_2 , поблизу зупинки громадського транспорту «Сільпо», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшовши до торгового павільйону ФОП ОСОБА_6 та маючи заздалегідь приготовлену рідину із нафтопродукту, через вентиляційну шахту залив її у приміщення торгового павільйону та підпалив її, внаслідок чого виникла пожежа, яка була ліквідована 27.05.2021 приблизно о 02 год. 31 хв.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі приблизно 500000 грн.
Надалі 29.05.2021 приблизно о 15 год. 54 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 на автомобілі марки «Toyota» моделі «RAV4» прибули на вул. Аркадіївська алея, 1 у м. Одеса та о 16 год. 13 хв. в магазині «Цитрус» придбали сім-картку оператора стільникового зв`язку за номером НОМЕР_2 для здійснення телефонного дзвінка до потерпілого.
Після цього 29.05.2021 о 16 год. 28 хв. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з метою отримання незаконного доходу шляхом вимагання коштів за допомогою мобільного телефону та сім-картки оператора стільникового зв`язку за номером НОМЕР_2 здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_6 . Під час телефонної розмови ОСОБА_7 висловив усну вимогу ОСОБА_6 щодо передачі ним грошових коштів у сумі 250000 доларів США, що становить 6881500 грн, які останній повинен перечислити за допомогою електронної платіжної системи «Bitcoin», а у разі невиконання його вимог погрожував подальшим пошкодженням майна та застосуванням насильства над його близькими родичами.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на отримання незаконного доходу шляхом вимагання коштів, 03.06.2021 о 21 год. 47 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Василя Стуса у м. Біла Церква Київської області, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з метою сприйняття потерпілим ОСОБА_6 погроз застосування насильства над його близькими родичами за допомогою мобільного телефону та сім-картки оператора стільникового зв`язку за номером НОМЕР_3 здійснив телефонний дзвінок до дружини потерпілого ОСОБА_9 . Під час телефонної розмови ОСОБА_7 повторно висловив усну вимогу ОСОБА_9 щодо передачі її чоловіком ОСОБА_6 коштів у сумі 250000 доларів США, що станом на 29.05.2021 становить 6881500 грн, які останній повинен перечислити за допомогою електронної платіжної системи «Bitcoin», а у разі невиконання його вимог погрожував подальшим пошкодженням майна та застосуванням насильства над його близькими родичами.
Після цього 11.08.2021 о 23 год. 59 хв. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з метою отримання незаконного доходу шляхом вимагання коштів за допомогою мобільного телефону та сім-картки оператора стільникового зв`язку за номером НОМЕР_4 відправив смс-повідомлення ОСОБА_6 , в якому ОСОБА_7 висловив письмову вимогу ОСОБА_6 щодо передачі ним коштів у сумі 250000 доларів США, що станом на 29.05.2021 становить 6881500 грн, які останній повинен перечислити за допомогою електронної платіжної системи «Bitcoin», а у разі невиконання його вимог погрожував подальшим пошкодженням майна та застосуванням насильства щодо його близьких родичів.
12.09.2021 у кримінальному провадженні № 0000688 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.
26.11.2021 ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.
Слідчий зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 189 КК України за вчинення даного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
З матеріалів кримінального провадження, а саме з інформаційної довідки з Державною реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 287225915 вбачається, що нежитлова будівля ангару на АДРЕСА_3 на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області у справі № 2-136 від 20.02.2009 та ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області у справі № 6-22 від 25.05.2009 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
За таких підстав слідчий просить накласти арешт на вказаний вище об`єкт нерухомого майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.
Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснюється без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.
Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000688 від 25.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.
12.09.2021 у кримінальному провадженні № 0000688 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.
26.11.2021 ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.
Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_8 підозрюється, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 287225915 від 29.11.2021 встановлено, що нежитлова будівля ангару на АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відтак доданими до клопотання документами слідчий довів, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, покарання за вчинення якого передбачає можливість застосування конфіскації майна, а також що останній має у своїй власності нерухоме майно.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання клопотання слідчого про арешт належного ОСОБА_8 майна підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.
Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Враховуючи презумпцію невинуватості особи, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту лише з позбавленням права на відчуження даного майна. При цьому слідчий суддя не вбачає підстав до постановлення обвинувального вироку позбавляти особу права користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Також слідчий суддя зауважує, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.
Керуючись ст. 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000688 від 25.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на нежитлову будівлю ангару на АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження даного майна.

Копію ухвали вручити слідчому та направити підозрюваному ОСОБА_8 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1