Справа № 1-кп/593/54/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" березня 2022 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Бережани кримінальне провадження, внесене 3 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000002 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привітне Бережанського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, не депутата, має на утриманні троє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 06 грудня 2020 року по 02 січня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає спільно із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняв психологічне насильство стосовно останньої, що як наслідок призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.
Так, 06 грудня 2020 року, близько 19 години, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що завдає психологічних страждань, вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме: висловлювався в її адресу нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.
За вказаним фактом постановою Бережанського районного суду від 25 лютого 2021 року у справі № 593/226/21 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.
Надалі, будучи 25 лютого 2021 року притягнутим Бережанським районним судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 14 червня 2021 року, близько 18 години, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме: виражався в її адресу нецензурними словами.
За даним фактом постановою Бережанського районного суду від 24 червня 2021 року у справі № 3/593/407/2021 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.
Окрім цього, будучи 24 червня 2021 року притягнутим Бережанським районним судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 15 жовтня 2021 року, близько 19 години 45 хвилин, перебуваючи за вищевказаним місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме: висловлювався у її адресу нецензурними словами.
За вказаним фактом постановою Бережанського районного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 3/593/614/2021 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 7 діб адміністративного арешту.
Незважаючи на те, що Бережанським районним судом Тернопільської області ОСОБА_6 упродовж року тричі притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та повторно вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини.
Зокрема, 2 січня 2022 року, близько 11 години, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем їх спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання на грунті неприязних відносин, діючи умисно та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне насильство над своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, нецензурних висловлюваннях та погрозах фізичною розправою. Вказані дії ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань ОСОБА_5 .
Таким чином, своїми протиправними діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у фактичних сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

27 січня 2022 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України було укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений за ст. 126-1 КК України у виді 150 годин громадських робіт.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та що вказана угода у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 469 КПК України укладена за ініціативою потерпілої.

Ураховуючи особливості і специфіку вчиненого злочину та конкретні обставини його вчинення, зокрема, тяжкість заподіяного злочину, як показник індивідуального рівня суспільної небезпеки, зумовленого специфічними об`єктивними і суб`єктивними ознаками, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його соціальні та правові характеристики, які мають кримінально-правове значення, факт повного і безпосереднього визнання винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність ряду пом`якшуючих обставин, передбачених ст. 66 КК України, а саме: щирого каяття, активного сприянння розкриттю злочину та, беручи до уваги той факт, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також, враховуючи положення ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_4 , як особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
А так як умови, укладеної між сторонами угоди, відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, суд, беручи до уваги вищевикладене, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України та санкції ст. 126-1 КК України.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 січня 2022 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 150 ( сто пятдесяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_1