Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/1294/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

21.12.2021р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 24.01.2021 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні діда, оскільки є опікуном останнього, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2021р., приблизно о 11год. 45хв., ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем марки «MITSUBISHI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по правій смузі проїзної частини вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, на якій організовано двосторонній рух з двома смугами руху в кожному напрямку та реверсивною смугою, рух здійснював у світлу пору доби по мокрому асфальтобетонному покриттю з боку просп. Добровольського в напрямку пров. Академіка Векслера. Так, Плаксієнко під час здійснення руху по ділянці проїзної частини, в районі будинку №277 вищевказаної вулиці, зі швидкістю 60-70 км/год., що перевищує дозволену для руху в межах населеного пункту швидкість 50 км/год., грубо порушив вимоги п.п.1.5., 2.3. (б), 12.1., 12.4 «Правил дорожнього руху» України, які зобов`язують водія:

-п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

-п.12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.,

не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну і допустиму швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, погодні та дорожні умови, свої практичні навички керування транспортними засобами, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого, на заокругленій ділянці вліво, не впорався з керуванням свого автомобіля, втратив контроль над останнім та допустив виїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу ліворуч з подальшим зіткненням з автомобілем марки «MERCEDES», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , яка здійснювала рух назустріч, у лівій смузі свого напрямку руху.

В результаті ДТП, пасажир автомобіля «MERCEDES» ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів I, II, VII-правих ребер зі зміщенням кісткових уламків, що ускладнилися накопиченням повітря в правій плевральній порожнині; закритий перелом II-лівого ребра; закриту черепно- мозкову травму в формі струсу головного мозку; забійну та скальповану рани, множинні садна голови, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, в результаті ДТП пасажир автомобіля «MITSUBISHI» ОСОБА_8 отримала наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді забійної рани обличчя, крововиливи у м`які тканини голови, переломи кісток склепіння черепу, крововиливи під м`які мозкові оболонки; закриту травму грудної клітки та органів грудної порожнини у вигляді переломів 2-10-го правих ребер, забою легенів з крововиливом в плевральні порожнини, закриту травму живота у вигляді розриву печінки з крововиливом у черевну порожнину; відкритий перелом обох кісток правої гомілки, садна обох кистей та правого стегна, які у комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинному зв`язку з поєднаною травмою голови, тулуба, кінцівок; безпосередньою причиною смерті став шок.

Допущенні водієм ОСОБА_9 порушення вимог пунктів п.п.1.5., 2.3. (б) 12.1., 12.4 «Правил дорожнього руху» України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_8 та тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

В судовому засіданні, ОСОБА_9 визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання Плаксієнку, суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховується особа ОСОБА_9 , який є особою згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, маючого на утриманні діда, який потребує стороннього догляду та є інвалідом 1-групи, є опікуном останнього, офіційно не працюючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає із матір`ю та дідом, та де характеризується позитивно, займався громадською діяльністю та був членом громадської організації, де характеризувався позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання Плаксієнку, передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 внаслідок спричинених обвинуваченим дій та відсутність будь-яких матеріальних та моральних претензії з боку потерпілої ОСОБА_10 до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_9 , який є особою згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до

категорії тяжких, маючого на утриманні діда, який потребує стороннього догляду та є інвалідом 1-групи, є опікуном останнього, офіційно не працюючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає із матір`ю та дідом, та де характеризується позитивно, займався громадською діяльністю та був членом громадської організації, де характеризувався позитивно, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 внаслідок спричинених ним дій та відсутність будь-яких матеріальних та моральних претензії з боку потерпілої ОСОБА_10 до обвинуваченого, приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_10 , яка просить призначити покарання обвинуваченому відповідно до вимог Законодавства України та з цих питань покладається на розсуд Суду, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення Плаксієнка можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України) та із застосуванням додаткової міри покарання.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбачене санкцією ст.286 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі із випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише Законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Цивільний позов прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі КНП «Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради» підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки визнаний обвинуваченим та підтверджується документально.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого Плаксієнка.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням на строк 2 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі КНП «Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради» - задовольнити. Стягнути з Плаксієнка на користь КНП «Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради» - 18036,10гривень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 2745,76грн., 2402,54грн., 3088,98грн., 2059,32грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_6 в повному обсязі, в інтересах держави в особі Одеського НДІСЕ.

Речові докази: автомобіль марки «MITSUBISHI», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути за належністю ОСОБА_11 ; автомобіль марки «MERCEDES», реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути за належністю ОСОБА_12 . Арешти накладені ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2021р. на зазначені транспортні засоби - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1