Справа № 357/4456/21
У Х В А Л А

24 січня 2022 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши в залі суду № 2 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, не судимого, не працюючого, не одруженого, має на утримання доньку: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, слідчий суддя, -

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 60 днів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

В клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні з № 0000773, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 22 квітня 2021 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою злочинною змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та невідомою, на даний час, особою, матеріали щодо якої виділені у окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, користуючись темною порою доби, прибув на АДРЕСА_3 та незаконно проник до житлового будинку АДРЕСА_4 , де проживає потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 спільно з потерпілою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , звідки, відкрито, заволодів готівковими коштами в розмірі 18 тисяч гривень, 10 тисяч доларів США (що станом на 22.04.2021 становить 280 тисяч 576 гривень), а також ювелірними виробами - двома жіночими каблучками із жовтого золота, вартістю 7522 гривень 05 копійок, що належать потерпілим, застосовуючи при цьому насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось:

-у заподіянні ударів руками по тілу потерпілої ОСОБА_10 , внаслідок чого останній спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на задній поверхні грудей справа, синця на тильній поверхні лівої кисті, садна на передній поверхні правого променево-зап`ясткового суглоба;

-у заподіянні ударів по тілу потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого йому спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на волосяній частині голови лобно-тім`яної ділянки справа, синця лівої вилочної ділянки, крововиливу та садна на слизовій оболонці нижньої губи, синця та садна на грудях, синця та садна на животі, садна на лівому колінному суглобі.

В подальшому, ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, спричинили майнову шкоду потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на суму 306 тисяч 98 гривень 05 копійок.

30.06.2021 року ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

13.12.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1.Протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 від 24.06.2021 року, відповідно до якого за місцем його проживання знайдено ювелірний виріб золоту обручку, належну потерпілій ОСОБА_10 ;

2.Протоколом пред`явлення речі для впізнання від 26.06.2021 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала каблучку вилучену під час обшуку 24.06.2021 року за місцем проживання ОСОБА_6 як належну їй;

3.Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.05.2021 року т протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_12 від 19.05.2021 року, відповідно до яких встановлено факт перебування ОСОБА_6 неподалік місця вчинення злочину;

4.Рапортом старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Київській області про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину;

5.Рапортом СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП про причетність до вчинення злочину ОСОБА_6 ;

6.Протоколом тимчасового доступу до речей та документів які перебувають у володінні ТОВ «лайфселл» від 10.06.2021 року, відповідно до якого отримано інформацію щодо перебування абонентів мобільного зв`язку в зоні дії базових станцій, які обслуговують місце вчинення злочину;

7.Протоколом тимчасового доступу до речей та документів які перебувають у володінні ТОВ «лайфселл» від 10.06.2021 року, відповідно до якого отримано інформацію щодо мобільних номерів телефонів використовуваних ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ;

8.Довідкою УОТЗ ГУНП в Київській області від 23.06.2021 року, щодо опрацювання інформації операторів рухомого мобільного зв`язку з приводу перебування ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в зоні дії базових станцій, які обслуговують місце вчинення злочину, їх з`єднань між собою.

9.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за голосом від 09.08.2021 року, відповідно до якого потерпілим впізнано голос ОСОБА_6 , як голос особи найбільш схожий голосу особи, яка 22.04.2021 року вчинила щодо нього протиправні дії;

10.Повідомленням про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України від 30.06.2021 року;

11.Повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України від 13.12.2021 року.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Новоград-Волинський, Житомирської області,громадянин України,не судимий, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого 16.06.2021 року до Ірпінського міськрайонного суду Київської області, направлено обвинувальний акт за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Таким чином ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, покарання за вчинення якого передбачене Законом у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, та зазначений злочин, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На даний момент ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`являється, змінив місце свого проживання, яке не повідомляє, уникає від явки до слідчого та переховується від органу досудового розслідування, будь-яких контактів із родичами не підтримує,на зв`язок із правоохоронними органами не виходить місце його перебування не відоме та не встановлене.

24.12.2021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупинено про що слідчим за погодженням із прокурором процесуальним керівником винесено постанову та оголошено підозрюваного ОСОБА_6 в розшук. Після зупинення досудового розслідування проводилися слідчі дії спрямовані лише на встановлення місцезнаходження підозрюваного, в ході яких встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося можливим.

12.01.2022 року слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області постановлено ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

23.01.2022 року працівниками роти 1 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП НП України, о 18:30 год., ОСОБА_6 затримано за адресою АДРЕСА_5 , після чого його доставлено до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, складено протокол затримання та поміщено до ІТТ № 1 ГУНП в Київській області.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, які він вчиняв за попередньою змовою групою осіб, не має постійного джерела прибутку та стійких соціальних зав`язків, власного майна, на даний час переховується, посередньо характеризується за місцем реєстрації, середнього віку, без суттєвих вад здоров`я, а також той факт, що підозрюваний неодноразово ухилявся від явки до слідчого, в тому числі і для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, та відсутній за місцем свого проживання, у слідчого існують об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_6 буде продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, затягування строки досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити певні дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, а також зібрані на даному етапі досудового розслідування докази, слідчий вважає, що є ряд обставин, які дають підстави об`єктивно вважати, що в даному випадку наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

Ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років позбавлення волі, відсутні міцні соціальні зв`язки, переховується від органу досудового розслідування, змінив місце свого проживання, та не повідомляє місце свого перебування, що свідчить про мету уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Ризик незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 знає місце проживання потерпілих щодо яких вчиняв протиправні дії, на яких може вчиняти тиск з метою зміни показів та уникнення відповідальності за вчинений злочин, адже злочин вчиненний із застосуванням насильства над потерпілими.

Ризик вчиняти інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, достовірно знаючи що відносно нього до суду направлено обвинувальний акт за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, вчинив новий, умисний, корисливий злочин проти власності в складі групи осіб, переховується від органу досудового розслідування, що створює передумови для вчинення ним нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та інших більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку на думку слідчого не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків

ОСОБА_6 , з огляду на наявність підтвердженого ризику переховування від органів досудового розслідування, слідства, суду, продовження вчинення корисливих злочинів.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину із застосуванням насильства, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, який він вчиняв за попередньою змовою групою осіб, не має постійного джерела прибутку та стійких соціальних зав`язків, власного майна, на даний час переховується, посередньо характеризується за місцем реєстрації, середнього віку, без суттєвих вад здоров`я, а також той факт, що підозрюваний неодноразово ухилявся від явки до слідчого, в тому числі і для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, та відсутній за місцем свого проживання, у слідчого існують об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_6 буде продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, затягування строки досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий вважає, що є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо нього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування.

Слідчий вважає, що ризики, які обґрунтовано у даному клопотанні реальні, а тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання вище зазначених ризиків, доцільно обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий вважає, що ризики, які обґрунтовано у даному клопотанні реальні, а тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобіганю вище зазначених ризиків, доцільно обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування.

Вислухавши прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , які підтримали клопотання та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення клопотання, оскільки останнє є необґрунтованим та не належним чином не мотивованим, дослідивши приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.

У відповідності до п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого її (особу) підозрюють (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»). Доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має відповідати стандарту «розумна підозра» (див. Рішення у справі «О`Хара проти Сполученого Королівства»), тобто наявності фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити кримінальне правопорушення (див. Рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого Королівства»). КПК України також зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 178 КПК України).

Хоча наявні на момент вирішення питання про утримання під вартою докази і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було встановити винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, з точки зору належності, допустимості та достовірності, і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Прокурором надані докази того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 186 КК України.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п. п. 1, 5 КПК України, на які вказує слідчий, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання, ризикам, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, є наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені судом.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Достатність доказів на доведення вказаного ризику стороною обвинувачення вбачається з дослідженого в судовому засіданні оптичного носія із відеозаписами відносно ОСОБА_6 , згідно якого останній був відсутній за місцем проживання та особа, яка відчинила двері повідомила, що ОСОБА_6 останнім часом не проживає за даною адресою, виїхав з квартири, про що попередньо нікого не повідомляв. Під час розмови повідомив слідчому, що йому відомо про завершення досудового розслідування, однак до органу досудового розслідування для ознайомлення із матеріалами справи з`явиться виключно із захисником. Також під час телефонної розмови ОСОБА_6 продовжував стверджувати, що на даний час проживає по АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим, підозрюваний був оголошений у розшук, у цьому конкретному випадку що є підставою, на переконання слідчого судді доказів того, що ОСОБА_6 було відомо про наявність щодо нього кримінального провадження, при цьому будучи обізнаним ОСОБА_6 не проживав за адресою місця своєї реєстрації, не отримував виклики та повідомлення за цією адресою.

На сьогодні, стороною обвинувачення доведено існування мотивів у ОСОБА_6 для переховування, а також не надано доказів на спростування його не обізнаності щодо проведення процесуальних дій щодо нього та від участі в яких він ухилявся, чи ухиляється нині.

Також слідчому судді не надано докази того, що ОСОБА_6 незаконно впливатиме на потерпілих та свідків, оскільки стороною обвинувачення не зазначено, які у ОСОБА_6 можуть існувати мотиви для вчинення саме таких дій, чи має він можливість вчинити такі дії, зокрема, чи володіє він відповідними засобами впливу, достатніми для його здійснення по відношенню до конкретної особи, чи вчиняв він раніше подібні дії, враховуючи той факт, що підозрюваний не заперечує проти пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення та не має бажання спілкуватися з потерпілими та свідками.

У судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні малолітню дочку: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Злочин, який йому інкримінований в дійсності не вчиняв. Свою винуватість у його вчинені не визнає. Від органів досудового розслідування не ухилявся. Заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Твердження захисників про те, що ОСОБА_6 не переховується від органів досудового розслідування і суду, спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що є достатні підстави на даному етапі вважати висунуту ОСОБА_6 підозру обґрунтованою, а надані на підтвердження цього докази вагомими.

Слідчий суддя погоджується із наявністю ризиків негативної поведінки ОСОБА_6 у вигляді переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки за наданими відомостями у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, він не одружений, не має постійного місця проживання на території Київської області.

Зазначені обставини, поряд з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, очікуваним покаранням у виді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, підтверджує наявність зазначених ризиків.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним, і може призвести до переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, прокуратури, суду, залежно від стадії кримінального процесу.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, обставини його вчинення, відсутність стійких соціальних зв`язків підозрюваного, що свідчить про існування ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а тому, враховуючи положення ч. 2 ст. 183 КПК України та недоцільність застосування більш м`яких запобіжних заходів, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя враховує вимоги ст. 184 КПК України, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя вважає не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин у якому підозрюється ОСОБА_8 , вчинений із застосуванням насильства щодо особи.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 48, 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 24 березня 2022 року включно, утримувати його у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Строк рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 24 січня 2022 року.

Вважати, що термін дії ухвали - до 24 березня 2022 року.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 28 січня 2022 року.

Слідчий суддяОСОБА_1