Справа № 639/7784/21
Провадження №1-кп/639/565/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000513 від 18.08.2021 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівська Гать Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, має неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 2009 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

29.04.2005 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. Звільнений від відбування покарання згідно Закону України про амністію 31.05.2005 р.;

13.06.2013 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2015 р. невідбутий строк покарання у вигляді 2 років 5 місяців 5 днів позбавлення волі замінений на обмеження волі. Звільнений 21.01.2016 р.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 18.08.2021 приблизно о 16 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля торгово-ринково комплексу «Термінал» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 147, та порушував громадський порядок, коли до нього підійшли співробітники УПП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та почали розмову, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Після цього ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи його протиправність, проявляючи неправомірну агресію, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, наніс ОСОБА_7 удар кулаком правої руки в ділянку голови, від якого останній, вдало захищаючись, зміг ухилитися. Одразу ж після цього ОСОБА_5 наніс удар ногою в коліно ОСОБА_7 та почав тікати. Біля 13 платформи ОСОБА_5 спіткнувся та впав, після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, виставив ноги з метою підбити поліцейського, а ОСОБА_7 , не встигнувши зупинитися, перечепився через ноги ОСОБА_5 та впав.

В результаті вищевказаних умисних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження: садна на тлі синців на нижній лівій кінцівці, синець на лівій кисті, що викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його за встановлених судом обставин. Повідомив, що дійсно 18.08.2021 р. вживав горілку, після чого у нього виник конфлікт зі співробітником поліції.

Обвинувачений розкаявся у скоєному та просив суворо його не карати, призначити покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він судимий: 29.04.2005 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, звільнений від відбування покарання згідно Закону України про амністію 31.05.2005 р.; 13.06.2013 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2015 р. невідбутий строк покарання у вигляді 2 років 5 місяців 5 днів позбавлення волі замінений на обмеження волі, звільнений 21.01.2016 р., вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення за наявності непогашеної та не знятої судимості, працує за трудовим договором, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_9 2009 року народження, згідно медичної довідки від 09.08.2021 р. пройшов хімічне кодування від вживання спиртного на 5 років.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до п. 1 ч. 1ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а також принципів законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, відношення обвинуваченого до скоєного, особу винного, його вік, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання щодо ОСОБА_5 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України, проте, враховуючи його відношення до вчиненого, спосіб життя, намагання вилікуватися від алкогольної залежності, виконання трудових обов`язків за договором найму, вважає доцільним звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один рік).

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи.

Речові докази: оптичні диски «Vertbatim DVD+R», «HP DVD+R» зберігати в матеріалах кримінального провадження (к/п, а.с. 40, 47).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1