В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2021 за № 0001776 за обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тюмені Російської Федерації, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який не має утриманців, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 18.04.1994 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 4 ст. 81 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років; 2) 11.07.1994 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 17 ч. 1 ст. 215-3 КК України до позбавлення волі строком на один рік з відстрочкою виконання вироку на один рік, зі штрафом в розмірі 170 грн.; 3) 24.12.1997 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 143 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки; 4) 07.08.2003 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 185 ч. 2, 309 ч. 1, 357 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на два роки; 5) 03.11.2005 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 309 ч. 2, 263 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на два роки шість місяців; 6) 02.06.2008 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 263 ч. 1, 309 ч. 2, 185 ч. 2, 199 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на три роки; 7) 14.08.2008 Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців; 8) 29.12.2008 Фастівським міським судом Київської області за ст.. 321 ч. 3, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців; 9) 27.01.2009 Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців; 10) 26.05.2009 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 216, ст. 227, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців; 11) 19.02.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 185 ч. 2, 309 ч. 2, 263 ч. 1, 357 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки; 12) 05.04.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців; 13) 22.08.2017 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом вивчення обвинуваченого акту та доданих до нього матеріалів,

У С Т А Н О В И В:

В рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.09.2021 за № 0001776 відповідно до обвинувального акту встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме, те, що відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі і мета дону (фенадону), включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_2 02.09.2021 приблизно о 16.00 год. перебуваючи неподалік будинку № 42 по вул. Грибоєдова в м. Біла Церква, Київської області у кущах незаконно придбав знайшов запаяний згорток з полімерного матеріалу білого кольору, всередині якого знаходився згорток фольги із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, ззовні схожої на наркотичний засіб мета дон.

В подальшому, ОСОБА_2 переконавшись, що знайдена ним речовина є наркотичною, а саме «метадон», оскільки в минулому мав досвід вживання вказаного наркотичного засобу, поклав знайдену речовину собі до правої кишені своїх штанів та залишив при собі незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.

Після чого, 02.09.2021 приблизно о 16.24 год., ОСОБА_2 перебуваючи поблизу будинку № 42 по вул. Грибоєдова в м. Біла Церква, Київської області, був зупинений працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу предметів та речовин.

У подальшому під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_2 з правої кишені штанів, виявлено та вилучено запаяний згорток з полімерного матеріалу білого кольору, всередині якого знаходився згорток фольги із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,094 г., який ОСОБА_2 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був забезпечений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Тим самим обставини щодо вчинення кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Таким чином, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Крім цього суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України дійсною та вірною.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Враховуючи, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього суд враховуючи дані про особу обвинуваченого наведені у вступній частині вироку, а саме те, що останній раніше неодноразово судимий, в чотирнадцятий раз притягується до кримінальної відповідальності, є інвалідом ІІІ групи, не працевлаштований, не має утриманців, має місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від наркотичного засобу з 1991 року, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, а також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, який відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій тобто визнання вини, щире каяття та вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту ближче до нижньої межі санкції, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 у порядку статей 122, 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме кристалічну речовину, білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), який відповідно до квитанції 1062/2021 від 14.09.2021 зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після вступу вироку в законну силу - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 1372,60 грн. (одна тисяча триста сімдесят дві гривні 60 копійок).

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1