Провадження № 1-кс/524/3297/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_1 , за участі: - секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майнау кримінальному провадженні, зареєстрованого 01 листопада 2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001646 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про арешт майнау кримінальному провадженні № 0001646, яке погоджено прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , а саме просила накласти арешт на дріт (магістральний кабель) чорного кольору довжиною близько 40 м., належного АТ «Укртелеком» із забороною відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вищевказане майно, так як це може призвести до втрати або пошкодження відповідного майна, знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Зазначила, що постановою слідчого від 23 листопада 2021 року вказані речі були визнані речовими доказами.
У судове засідання слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 не прибула, клопотання підтримала, просила задовольнити, про що надала письмову заяву.
Представник власника майна ПрАТ «Укртелеком» ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, не заперечував проти задоволення клопотання, про що надав письмову заяву.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.
У ч. 1 - 4 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає
критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У ч. 5 ст. 171 КПК України зазначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що досудовим слідством для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, усунення протиріч під час досудового розслідування та перевірки дійсності встановлених обставин, для кваліфікації правопорушення, так і для вирішення питання про притягнення певних осіб до відповідальності, у тому числі для/та з метою використання в подальшому для проведення слідчих дій по встановленню обставин вчинення злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що, за наявності наведених обставин, сукупності підстав та розумних підозр, клопотання підлягає частковому задоволенню.
Необхідно накласти арешт на речі, зазначені в клопотанні, які були вилучені 01 листопада 2021 року у ході огляду місця події та які постановою слідчого від 23 листопада 2021 року були визнані речовими доказами на час досудового розслідування та до скасування арешту майна у встановленому законом порядку.
Керуючись ст. 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ході огляду місця події 01 листопада 2021 року та яке постановою слідчого від 23 листопада 2021 року було визнано речовими доказами, а саме на дріт (магістральний кабель) чорного кольору довжиною близько 40 м належний ПрАТ «Укртелеком».

Передати на відповідальне зберігання речовий доказ, а саме: дріт (магістральний кабель) чорного кольору довжиною близько 40 м, який 01 листопада 2021 року було вилучено у ході огляду місця події та який постановою слідчого від 23 листопада 2021 року було визнано речовим доказом, із забороною власнику та іншим особам відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно, на час досудового розслідування та до скасування арешту майна у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: