Справа № 132/3146/21
Провадження №1-кп/132/119/22
Вирок
Іменем України
21.01.2022р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 10.12.2020р., за обвинувальними актами, складеними у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 та ч.4 ст.358 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 маючи умисел на незаконне заволодіння земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , у невстановленому місці та в невстановлений час, отримав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, Державний акт на право приватної власності на землю від 09.09.1999р. на своє ім`я, згідно якого ОСОБА_8 надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25га. по АДРЕСА_2 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. При цьому, ОСОБА_8 достовірно знав та усвідомлював, що отриманий ним Державний акт є підробленим, оскільки містить недостовірні відомості, так як він з письмовою заявою про виділення йому у власність земельної ділянки на території села Корделівка Хмільницького (колишнього Калинівського) району Вінницької області, до Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області не звертався, питання виділення йому земельної ділянки на засіданні 6-ої сесії 22-го скликання Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області не розглядались та відповідні рішення з цього приводу сесією не приймались. Крім того, ОСОБА_8 усвідомлював, що наявний у нього Державний акт є офіційним документом, який містить інформацію, що підтверджує факт прийняття рішення, яке надає право на отримання земельної ділянки і оформлення права власності на неї, та який видається органом місцевого самоврядування та посвідчується керівником такого органу і складається з дотриманням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншого законодавства. Вподальшому з метою незаконного заволодіння земельною ділянкою, ОСОБА_8 07.08.2020р. використав завідомо підроблений офіційний документ, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, надавши його ФОП ОСОБА_9 , для виготовлення технічної документації на зазначену у ньому земельну ділянку та присвоєння кадастрового номеру.

Він же, маючи умисел на незаконне заволодіння земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , яка являється землями комунальної власності, у невстановленому місці та в невстановлений час, отримав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, Державний акт на право приватної власності на землю від 09.09.1999р. на своє ім`я, згідно якого ОСОБА_8 надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25га. по АДРЕСА_2 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. При цьому, ОСОБА_8 достовірно знав та усвідомлював, що отриманий ним Державний акт є підробленим, оскільки містить недостовірні відомості, так як він з письмовою заявою про виділення йому у власність земельної ділянки на території села Корделівка Хмільницького (колишнього Калинівського) району Вінницької області, до Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області не звертався, питання виділення йому земельної ділянки на засіданні 6-ої сесії 22-го скликання Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області не розглядались та відповідні рішення з цього приводу сесією не приймались. Крім того, ОСОБА_8 усвідомлював, що наявний у нього Державний акт є офіційним документом, який містить інформацію, що підтверджує факт прийняття рішення, яке надає право на отримання земельної ділянки і оформлення права власності на неї, та який видається органом місцевого самоврядування та посвідчується керівником такого органу і складається з дотриманням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншого законодавства. Вподальшому з метою незаконного заволодіння земельною ділянкою, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, 07.08.2020р. використав завідомо підроблений офіційний документ, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, надавши його ФОП ОСОБА_9 , для виготовлення технічної документації на зазначену у ньому земельну ділянку та присвоєння кадастрового номеру. ФОП ОСОБА_9 , якому не було відомо про те, що наданий ОСОБА_8 Державний акт на право приватної власності на землю від 09.09.1999р. підробленим, виготовив на підставі його заяви та наданого акту технічну документацію на земельну ділянку та подав її 07.08.2021р. до відділу № 2 у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. 07.08.2021р. кадастровим реєстратором зареєстровано вказану земельну ділянку в Єдиній державній геоінформаційній системі Державному земельному кадастрі, присвоєно кадастровий номер, відкрито Поземельну книгу та зареєстровано земельну ділянку площею 0,25га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована по АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :01:001:0459. Однак, ОСОБА_8 з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, що пов`язано з накладенням арешту на вищевказану земельну ділянку та унеможливленням реєстрації права власності на земельну ділянку, що розрахована по АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :01:001:0459, оціночна вартість якої, згідно довідки Фонду державного майна України становить 22115,04грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, від надання конкретних пояснень щодо обставин скоєного відмовився, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема щодо часу, місця, способу вчинення кримінальних правопорушень та їх наслідків, відповідають дійсності, а тому йому додатково додати нічого, щиро розкаюється, усвідомив скоєне, у зв`язку із чим, просить суворо не карати.

Представник потерпілої особи ОСОБА_10 в судовому засіданні просив обвинуваченого покарати згідно вимог чинного законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, а саме незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесені до нетяжкого злочину (ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України) та проступку (ч.4 ст.358 КК України), раніше не судимий, згідно характеристики характеризується з посередньої сторони, розлучений, офіційно непрацевлаштований, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказані кримінальні правопорушення, а саме за ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі; та за ч.4 ст.358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, із застосуванням ст.ст.70, 75, 76 КК України, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Дане покарання, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-картою «Київстар»: НОМЕР_2 , який згідно постанови слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 10.09.2021р., передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, необхідно повернути законному власнику (володільцю).

Речовий доказ відповідно до постанови слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 17.06.2021р., а саме земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0459, що розташована по АДРЕСА_2 , після набуття вироком законної сили, необхідно залишити законному власнику (володільцю).

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 18.06.2021р. у справі № 132/1853/21, на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0459, що розташована по АДРЕСА_2 , був накладений арешт.

У зв`язку з тим, що за вироком до ОСОБА_8 не застосовується спеціальна конфіскація та йому не призначено покарання у виді конфіскації майна, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 18.06.2021р. у справі № 132/1853/21.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 під час досудового розслідування та судового розгляду, не застосовувався.

Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду в рамках цього кримінального провадження потерпілою особою не пред`являвся.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.374 КПК України, вирок суду складається зокрема зі вступної частини, у якій зазначаються дата та місце його ухвалення.

Згідно роз`яснень викладених в узагальнені Верховного Суду України від 01.08.2004р. «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення», суди повинні керуватися положенням про те, що датою постановлення вироку є день його підписання складом суду, незалежно від тривалості часу, протягом якого відбувалася нарада суддів, а місцем його постановлення місто чи інший населений пункт, де це фактично мало місце.

Оскільки днем підписання вироку є 21.01.2022р., то датою його постановлення є саме цей день.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_13 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 та ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у вигляді:

-за ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі;

-за ч.4 ст.358 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.3 ч.4 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 21 січня 2022 року.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-картою «Київстар»: НОМЕР_2 , який згідно постанови слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 10.09.2021р., передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, повернути законному власнику (володільцю).

Речовий доказ відповідно до постанови слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 17.06.2021р., а саме земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0459, що розташована по АДРЕСА_2 , після набуття вироком законної сили, залишити законному власнику (володільцю).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 18.06.2021р. у справі № 132/1853/21, а саме на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0459, що розташована по АДРЕСА_2 , - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя