Справа № 143/715/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

представника Служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості про яке 16.05.2021 внесено в ЄРДР за №0000150 за ст.128 КК України, -

В с т а н о в и в:

До Погребищенського районного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Судом встановлено, що 13.05.2021 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, перебуваючи на території двору багатоповерхового будинку, що за адресою АДРЕСА_1 , спільно із малолітнім ОСОБА_7 стріляли стрілами за допомогою дерев`яного лука, належного ОСОБА_4 . В подальшому під час дитячих пустощів, а саме стрільби із вказаного лука, ОСОБА_4 з необережності влучив стрілою малолітньому ОСОБА_7 у праве око, внаслідок чого останнього було госпіталізовано до КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради». Згідно з висновком судово-медичної експертизи №64 від 24.06.2021 у ОСОБА_7 мало місце ушкодження: проникаюче рогівкове поранення правого ока з випадінням оболонок та скловидного тіла важкого ступеню, яке в подальшому лікуванні обґрунтовано призвело до операції видалення правого ока (енуклеації).

Вказана травма правого ока виникла від травматичної дії гострого предмету (в т. ч. стріли, що була випущена з лука тощо), 13.05.2021.

Травма правого ока у ОСОБА_7 загрозливою для життя в момент заподіяння не була, але призвела до розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менш, ніж на одну третину, і за цим критерієм відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (п. 2.1.1.г «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995).

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків, оскільки на час вчинення суспільно небезпечне діяння він не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, щиро каявся.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала щодо застосування до її сина заходів виховного характеру та пояснила суду, що умислу у сина на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не було.

Захисник неповнолітнього адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру задовольнити та передати неповнолітнього на поруки матері ОСОБА_5

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру не заперечував.

Представник Служби у справах дітей ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила суду, що ОСОБА_4 за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку в службі, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах не перебуває.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити з огляду на таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 128 КК України, мало місце і вчинене воно неповнолітнім ОСОБА_4 .
На момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України, ОСОБА_4 , відповідно до ст. 22 КК України, не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.
Вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст.128 КК України, також підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом, зокрема:
-копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що він є неповнолітньою особою (а. с. 49);

-протоколом добровільної видачі та огляду предмета від 17.05.2021 з ілюстрованою фото таблицею до нього (а. с. 57-60);

-постановою про визнання оглянутих предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 17.05.2021 (а. с. 61);

-квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №43 (а. с. 62);

-випискою №3866 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 (а. с. 74);

-висновком експерта №64 від 24.06.2021, згідно з яким у ОСОБА_7 мало місце ушкодження: проникаюче рогівкове поранення правого ока з випадінням оболонок та скловидного тіла важкого ступеню, яке в подальшому лікуванні обґрунтовано призвело до операції видалення правого ока (енуклеації). Вказана травма правого ока виникла від травматичної дії гострого предмету (в т. ч. стріли, що була випущена з лука тощо), 13.05.2021. Травма правого ока у ОСОБА_7 загрозливою для життя в момент заподіяння не була, але призвела до розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менш, ніж на одну третину, і за цим критерієм відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (а. с. 76-77).

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України необережне тяжке тілесне ушкодження, доведена в повному обсязі.

Згідно з ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до ч.1 ст.501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Пунктом 7 зазначеної Постанови передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків або осіб, які їх замінюють. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що неповнолітній ОСОБА_4 , не досягнувши віку з якого відповідно до ст.22 КК України, може настати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст.128 КК України необережне тяжке тілесне ушкодження.

Згідно з вимогою про судимість, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не судимий (а.с. 50).

Як вбачається з відповіді на запит Служби у справах дітей Погребищенської міської ради від 31.05.2021 №01-11/07, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку в службі не перебуває (а.с. 51).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 28.05.2021, при обстеженні умов проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , було встановлено, що умови проживання повністю відповідають санітарно-гігієнічним вимогам (а. с. 52).

Відповідно до довідок КП «Погребищенська центральна лікарня» Погребищенської міської ради №02-217 від 18.05.2021, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а. с. 55).

Як вбачається з характеристики виданої на ім`я ОСОБА_4 , учня 7 класу Комунального закладу «Погребищенський ЗЗСО І-ІІІ ступенів №2 Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області», яка підписана директором школи та класним керівником, ОСОБА_4 зарекомендував себе, як здібний, дисциплінований, працелюбний учень, має міцні знання з предметів, бере активну участь у громадському і спортивному житті школи та класу. Є учасником шкільних олімпіад, конкурсів, нагороджений дипломами та похвальними листами (а.с. 56).

При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, його характеристику, умови життя, виховання і поведінку, ставлення до вчиненого.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд батькам.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 498-501 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості про яке 16.05.2021 внесено в ЄРДР за №0000150 за ст.128 КК України, задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 рік.

Арешт накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2021 на дерев`яний лук та дерев`яну стрілу, скасувати.

Речові докази, а саме: дерев`яний лук, коричневого кольору в зборі та дерев`яну стрілу, знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя