печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016 ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :
У провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016 ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань.

У вимогах скарги захисник просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000212 перевести підозрюваного ОСОБА_5 з Відділу забезпечення досудового розслідування Служби Безпеки України до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для забезпечення дотримання прав останнього.

Підозрюваного в судове засідання не доставлено.

Представник Державного бюро розслідувань не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Водночас, представник особи, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо розгляду скарги без участі зазначених осіб.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу з викладених в ній підстав. Зазначив, що ОСОБА_5 переміщено з ДУ «Київський слідчий ізолятор» незаконно, необхідність застосування заходів безпеки щодо останнього відсутня.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що узгоджується з нормами кримінального процесуального закону.

Як встановлено судовим розглядом, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000212 від 19.09.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2021 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 18.11.2021 включно. Після проголошення судового рішення ОСОБА_5 взято під варту у залі суду та доставлено до ДУ «Київський слідчий ізолятор» (адреса: 34050, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 13).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2021 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування до 14.01.2022.

У подальшому, підозрюваного ОСОБА_5 переведено до Відділу забезпечення досудового слідства Служби Безпеки України, який розташований за адресою 02000, м. Київ, пров. Аскольдів, буд. 3А, однак, на переконання скаржника, такі заходи безпеки застосовано безпідставно та виключно з метою тиску, що є незаконним та порушує права підозрюваного.

Так, статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як встановлено, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 24.11.2021 до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано організаційно-технічні та інші заходи, спрямовані на захист його життя та здоров`я, шляхом переведення в інше місце із спеціальним режимом тримання - Відділ забезпечення досудового слідства Служби безпеки України, розташований за адресою: м. Київ, провулок Аскольдів, 3-А.

Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частина друга статті 303 КПК України встановлює заборону розгляду під час досудового розслідування скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 зазначеного Кодексу.

Зазначені обставини також кореспондуються і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеної у постанові від 26 березня 2019 року у справі № 807/1456/17, які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Так, згідно вказаної правової позиції, наведений у частині першій статті 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Зважаючи на положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя розглядає скаргу на підставі поданих матеріалів та не може вийти за межі прохальної частини скарги.

Водночас, скаржник оскаржує саме бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, щодо відмови у скасуванні заходів безпеки та просить перевести підозрюваного ОСОБА_5 до державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Такі вимоги не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016 ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1