Справа № 296/6051/21
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором у кримінальному провадження - начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України

ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без визначення розміру застави.
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що 04 липня 2021 року о 02 годині 10 хвилин водій ОСОБА_6 в порушення вимог пункту 2.9а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «PeugeotExpert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , та рухався ним по проїзній частині автодороги «Іванків-Радомишль», у напрямку смт. Іванків.
Продовжуючи рух неподалік с. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, керуючи автомобілем «PeugeotExpert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_6 , діючи із злочинною самовпевненістю, не дотримався вимог Закону України «Про Дорожній рух» та в порушення вимог пунктів 2.3.б) цих же Правил в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості рухався по дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, при цьому був неуважний до дорожньої обстановки та її змін.
Таким чином, в порушення вимог пункту 2.3.д) ПДР України водій ОСОБА_6 створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні ним транспортним засобом за вказаних умов.
При цьому ж, в порушення вимог пунктів 2.3.б) та 10.1 цих Правил водій ОСОБА_6 проявив неуважність, не простежив за дорожньою обстановкою та її змінами, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що призвело до наступного.
Рухаючись у вказаний день та час транспортним засобом поблизу неподалік с. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області у напрямку смт. Іванків, водій ОСОБА_6 проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки і її змін, змінивши напрямок свого руху ліворуч, виїхав за межі проїзної частини на ліве узбіччя, що призвело до наїзду на дерево.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, від яких вона загинула на місці пригоди.
Порушення водієм ОСОБА_6 при керуванні ним транспортним засобом вимог пунктів 2.3.б), 2.3.д), 2.9а) та 10.1 Правил дорожнього руху, знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Таким чином, своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху як особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілої, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Так, 04 липня 2021року по даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Цього ж дня ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
ОСОБА_6 05 липня 2021 року повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, підтверджуються доказами зібраними в ході досудового розслідування.
Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у кримінальному провадженні існують ризики, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є тяжким та містить безальтернативну санкцію позбавлення волі строком до десяти років в якості основного покарання та імперативне додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Варто врахувати наявність тяжких наслідків вчиненого кримінального правопорушення спричинення смерті потерпілого, спричинення тілесних ушкоджень іншим потерпілим, ступінь важкості яких встановлюється судовими експертизами, а також скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи особу підозрюваного, зважаючи на характер та тяжкість кримінального правопорушення, наявність обтяжуючої обставини та можливе покарання у разі доведення винуватості в суді, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_6 може вчиняти спроби переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх.
З метою уникнення відповідальності ОСОБА_6 може безпідставно не з`являтися за викликом до слідчого та суду, затягуючи досудове та судове провадження, спілкуватися зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні з метою схилити та орієнтувати на неявку до слідчого та суду тощо.
Слідчий та прокурор вважають, що під загрозою тяжкості покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки.
Прокурор заявлене клопотання у судовому засіданні підтримав із зазначених у ньому підстав, при цьому вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 проти клопотання слідчого заперечив, вказав, що підозрюваний ОСОБА_6 не керував транспортним засобом «PeugeotExpert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , просив суд врахувати позитивну характеристику підозрюваного, наявні міцні соціальні зв"язки, що дає можливість суду обрати йому інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).
Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що підтверджується доказами.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оцінюючи ризики, на які зсилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик незаконного впливу на свідків, продовження вчиняти правопорушення, в якому підозрюється не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою, (рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Слід вказати, що розгляд клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неодноразово відкладався, в зв`язку з тим, що останній в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав політравми, перебував на стаціонарному лікуванні та був нетранспортабельний. Наведене підтверджується довідками, зокрема, КНП «Радомишльська лікарня» від 05.07.2021р. №1106, Військової частини НОМЕР_3 від 14.07.2021р. №410.
Зважаючи на викладене, неявка підозрюваного, зокрема, до суду для розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу була зумовлена перебуванням ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні та його нетранспортабельністю.
Вирішуючи питання на предмет задоволення клопотання слідчого суд враховує, що в період з 05.07.2021р. (дата повідомлення ОСОБА_6 про підозру) по дату проведення судового засідання за участі підозрюваного, останній не зник.
Стороною обвинувачення не доведено, в тому числі, належними доказами, ухилення підозрюваного ОСОБА_6 від явки до слідчого, прокурора, суду без поважних причин протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні.
Органом досудового розслідування не доведено, що ОСОБА_6 зловживав своїми процесуальними правами та порушив процесуальні обов"язки, перебуваючи у статусі підозрюваного.
Отже, не знайшли свого підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні, щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце роботи, має позитивну характеристуку за місцем проживання та за місцем роботи, наявність постійного зареєстрованого місця проживання, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає особі підозрюваного, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176,178,181,193-196,309,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 04.11.2021 року.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду;
3) утримуватися від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню, коло яких визначить слідчий та /або прокурор;
5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000244 від 04.07.2021 року.
Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали, тобто до 04.11.2021р.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1