Справа №766/7088/20
УХВАЛА
про продовження дії запобіжного заходу

02.12.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.03.2020 року за №0001150, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України,-

встановив:
На даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження.

До обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В порядку ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання судом було поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки даний строк спливає 05.12.2021 року, проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин закінчити неможливо.

Прокурор висловив думку про необхідність продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились.

Потерпілий підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений думку з цього питання не висловив.

Захисник заперечила проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, вказавши на необґрунтованість позиції прокурора та вважала за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід на менш суворий, непов`язаний з ізоляцією від суспільства, зокрема домашній арешт.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовжити тримання ОСОБА_6 під вартою виходячи з такого.

За матеріалами справи ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох не тяжких злочинів щодо працівника правоохоронного органу.

З огляду на положення ч. 3 ст. 199 КПК України, вирішуючи вказане питання, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду з огляду на усвідомлення міри покарання, яка може бути обрана йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому дій, а також впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що ці особи на даний час у судовому засіданні не допитані.

Крім того, при вирішенні зазначеного питання суд бере до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, зокрема за ч. 2 ст. 345 КК України( тільки у виді обмеження або позбавлення волі), характеризуючі дані про його особу(його вік, сімейний стан, те, що ОСОБА_6 на час взяття його під варту офіційно працевлаштований не був, а отже не мав стабільного та законного джерела доходу, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисний особливо тяжкий злочин (вбивство), судимість за який на даний час вже погашена та не має юридичного значення, на даний час є обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яке перебуває на розгляді в суді, що у сукупності свідчить про негативну репутацію обвинуваченого, у справі відсутні дані про те, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню ним у місці попереднього ув`язнення).

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його застосування в межах строку, визначеного законом, - по 31 січня 2022 року.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 199, 331, 376 КПК України, суд, -

постановив:
Строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою продовжити по 31 січня 2022 року включно.
Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Північна виправна колонія (№ 90)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена у визначеному КПК України апеляційному порядку.

СуддяОСОБА_1