У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2021 Справа №607/16387/21 Провадження 1-кс/607/ 5428 /2021 м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Говилів Чортківського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, працюючого слюсарем 5 розряду КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021 старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на 60 днів відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000069 від 28.01.2021 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 28.01.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України. Попередня правова кваліфікація кримінальних правопорушень ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, а також у завідомому залишенні без допомоги ОСОБА_9 як особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, у якому останній перебував, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 , оскільки він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2021 близько 20.00 год. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «BA3-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без пасажирів та вантажу рухався лівою смугою транспортного потоку вул. Степана Будного, зі сторони вул. Карпенка у напрямку вул. Тролейбусна м. Тернопіль.

Під час руху водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пунктів 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», «безпечна швидкість», «темна пора доби», і виконання їх вимог), 2.3. «б», (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі ПДР України), а також вимог, які наведенні у абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30.06.1993), із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не ураховував дорожні умови і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що встановлений навпроти території гаражного кооперативу «Дружба» з однієї сторони, та гуртожитку №1, що по вул. В.Винниченка, 10, м. Тернопіль з іншої сторони, водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_8 , який переходив проїзну частину дороги вул. С.Будного, м. Тернопіль, по нерегульованому пішохідному переході, в напрямку з права-наліво по ходу руху автомобіля «ВАЗ-21013»р.н. НОМЕР_1 , відповідно до вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, не зменшив швидкість руху керованого автомобіля та не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу, хоча мав таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, а продовжив рух у вказаному напрямку.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та шляхом не застосування гальмування позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним автомобіль перед нерегульованим пішохідним переходом та в процесі руху, виїхавши на пішохідний перехід, скоїв наїзд передньою лівою частиною автомобіля «BA3-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_8 , який в момент наїзду переходив ліву смугу руху транспортного потоку по вул. С.Будного в м. Тернопіль по нерегульованому пішохідному переході.

Внаслідок наїзду автомобілем «BA3-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ушкоджень нижніх кінцівок (відкриті та закриті переломи тіл великих трубчастих кісток) та ушкодження внутрішніх органів (розриви і надриви селезінки та тріщини печінки), загальний струс тіла (крововиливи у зв`язковий апарат внутрішніх органів), які супроводжувались загрозливими для життя явищами, тобто були небезпечними для життя в момент заподіяння і належать тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_4 , вимог пунктів: п.1.5 ч.1, п.2.3 «б», та 18.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 та абзацах 1, 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30.06.1993), із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_11 тяжкого тілесного ушкодження.

Від наїзду автомобілем «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 тіло потерпілого було відкинуто на зустрічну смугу для руху, де через нього було здійснено переїзд автомобілем «NISSAN-QASHQAI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який був позбавлений технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду па лежачого пішохода і тим самим уникнути наступного переїзду.

Окрім того, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди із зазначеними наслідками по вул. Степана Будного у м. Тернопіль 27.01.2021 близько 20.00 год. водій ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що своїми протиправними діями поставив потерпілого в небезпечний для життя стан і ОСОБА_10 позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, оскільки внаслідок наїзду автомобілем «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 впав на проїзну частину автодороги, у зв`язку з чим перебував в безпорадному стані, тобто у результаті отриманих тілесних ушкоджень самостійно, без сторонньої допомоги, був позбавлений реальної можливості вжити заходів до самозбереження, діючи умисно та нехтуючи моральними і правовими нормами, завідомо залишив потерпілого ОСОБА_9 , без допомоги, маючи при цьому реальну можливість надати таку допомогу, і з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, в порушення вимог п. 2.10 (підпункти «а», «б», «г», «ґ», «д», «е») Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведені у абзаці 5 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30.06.1993), із змінами та доповненнями, вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, негайно не зупинив транспортний засіб і не залишався на місці пригоди, не увімкнув аварійну сигналізацію і не встановив знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 ПДР України, не вжив можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілому, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не звернувся по допомогу до присутніх і не відправив потерпілого до закладу охорони здоров`я, у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2Л0 ПДР України, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції та не записав прізвища та адреси очевидців, не чекав прибуття поліцейських, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організації об`їзду місця пригоди, а втік з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі «BA3-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поїхавши до господарства за місцем свого проживання, де його і залишив.

28.01.2021 відомості про дану дорожньо-транспортну пригоду внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України, а відомості про завідомому залишенні без допомоги потерпілого як особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану 08.09.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.135 КК України.

08.09.2021 кримінальні провадження за №0000069 від 28.01.2021 та №0000233 від 08.09.2021 було об`єднано в одне провадження та присвоєно №0000069.

15.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово слідчий доводить обґрунтованістю його підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України та наявністю передбачених ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілих та експертів у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. Наявність вказаних ризиків, а також обставини, які характеризують особу підозрюваного, на думку слідчого, є підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, оскільки більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, посилаючись на зазначені в клопотанні слідчого підстави, просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 , посилаючись на недоведеність зазначених у клопотанні ризиків, заперечив щодо задоволення клопотання слідчого та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, посилаючись на недоведеність зазначених у клопотанні слідчим ризиків. Просив врахувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , наявність у останнього дітей на утриманні. З урахуванням цього та зазначаючи про виключно позитивну характеристику ОСОБА_4 за місцем роботи у КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, просив не позбавляти ОСОБА_4 реалізації права на працю та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, потерпілого, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, потерпілого, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000069 від 28.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

15.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, а також у завідомому залишенні без допомоги ОСОБА_8 як особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, у якому останній перебував, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 , оскільки він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Долучені до клопотання матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, якими є: витяг з ЄРДР №0000069 від 28.01.2021; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.01.2021 з додатками; протокол обшуку від 28.01.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 29.01.2021, висновок судово-медичної експертизи №659/92, висновок транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/120-21/1169-ІТ від 10.02.2021, протокол проведення повторного слідчого експерименту від 06.08.2021, висновок автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-21/8470-ІТ від 26.08.2021, інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діянь потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя виходить із такого.

Як зазначено у клопотанні, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, у кримінальному провадженні №0000069 від 28.01.2021 щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Оцінивши наведені у клопотанні доводи, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, потерпілих та експертів у кримінальному провадженні.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Оцінюючи можливість впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків та дослідження їх судом.

Поряд з цим слідчий суддя враховує, що відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_4 у будь-який спосіб перешкоджав досудовому розслідуванню чи перешкоджає йому в даний час у матеріалах провадження немає, і слідчому судді не надано.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , відтак, враховуючи відсутність зазначених слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні наведення конкретних фактів, які б вказували на те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає недоведеними зазначені у клопотанні слідчим ризики, передбачені п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання слідчим суддею також враховано всі обставини, визначені в ст.178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його вік, майновий стан, наявність міцних соціальних зв`язків.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує і те, що згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, на якій характеризується виключно позитивно, що вбачається з характеристик начальника АДС КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР ОСОБА_13 від 03.02.2021 та 15.09.2021, розлучений, має двох дітей, участь в утриманні яких приймає, систематично сплачуючи аліменти, що вбачається з довідки головного бухгалтера КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР ОСОБА_14 , що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 , у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово з матеріалів клопотання не вбачається, відтак, зважаючи на необхідність забезпечення ОСОБА_4 можливості працювати, з метою належного виконання обов`язку зі сплати аліментів на утримання дітей, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., є співмірним з існуючими ризиками, передбаченими ч.1 ст.177 КПК України, відповідає його особі, тяжкості кримінальних правопорушень, вчинення яких йому ставиться у вину.

Вказаним запобіжним заходом буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому такий запобіжний захід надасть можливість підозрюваному реалізовувати своє право на працю, в тому числі з метою належного виконання покладеного на ОСОБА_4 обов`язку зі сплати аліментів на утримання дітей.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст..ст.177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на 60 днів задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Говилів Чортківського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися за межі Тернопільського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначити по 13.11.2021.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати у СУ ГУНП України в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1