14.02.2022 Справа № 756/1955/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/1955/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.02.2022 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
слідчий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000213 від 20.01.2021 прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 відповідно),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
У провадженні слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 перебуває клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000213 від 20.01.2021 прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 усно заявив заяву про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , мотивуючи його тим, що прокурор є упередженим, про що свідчать прийняті ним процесуальні рішення у кримінальному провадженні, які, свідчать про упереджене ставлення до його підзахисного, а тому, на думку захисника, вказані обставини є безумовними підставами для відводу прокурора.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав заявлений відвід прокурору.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заяви про відвід.
Заслухавши заяву про відвід прокурора, пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор безумовно підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України, зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 цього Кодексу якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» (далі Закон №1697-VII) на прокуратуру покладаються функції нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.
Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 16 Закону №1697-VII). Відповідно до ст. 25 Закону №1697-VII прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» та Кримінальним процесуальним кодексом України..
Розглядаючи дану заяву про відвід, слідчий суддя бере до уваги, що для відводу прокурора заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Вирішуючи питання про відвід прокурора, слідчий суддя враховує положення КПК України та, в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).
У справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982, «Білуха проти України» від 09.11.2006 ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені заявником підстави для відводу, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб відповідно до положень КПК України в частині надання на обґрунтування своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливими, оскільки вони не випливають із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 77 КПК України, а особиста безсторонність прокурора презюмується поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978), що застосовується при оцінці доказів.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу прокурору слідчий суддя вважає, що заява захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від участі у судовому розгляді клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000213 від 20.01.2021 прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , є за своєю суттю незгодою з процесуальними діями та рішеннями прокурора при здійсненні ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, що відповідно до ст. 77 КПК України не є підставою для відводу. Позиція сторони захисту про ймовірну упередженість прокурора суду носить характер припущень, а тому заява задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від участі у судовому розгляді клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000213 від 20.01.2021 прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1