Справа № 508/701/21
Провадження № 1-кп/508/65/21
Суддя
Миколаївського районного суду
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2021 року головуючим у справі було визначено суддю ОСОБА_3 .
13.10.2021 року суддею Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_3 був заявлений самовідвід від участі у розгляді зазначеного обвинувального акту.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2021 року головуючим у справі було визначено суддю ОСОБА_1 .
З реєстру матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України вбачається, що у розділі проведених процесуальних дій під № 9 міститься запис про допит у якості свідка ОСОБА_3 (а.с. 9), який займає адміністративну посаду голови Миколаївського районного суду Одеської області.
З обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України вбачається, що ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що займаючи, посаду заступника начальника Миколаївського відділення поліції Лиманського відділу поліції Головчного управління національної поліції в Одеській області, будучи службовою особою, що обіймає постійну посаду, і є працівником правоохоронного органу, висловив ОСОБА_4 пропозицію про надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за здійснення ОСОБА_2 впливу на суддю Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_3 , з метою прийняття суддею рішення про закриття провадження, у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_4 , перебували в провадженні Миколаївського районного суду Одеської області.
Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Суд зазначає, що важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів), який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення до участі або усунення від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.
Суддя є незалежним під час винесення процесуальних рішень та приймає рішення відповідно до своєї правосвідомості та забезпечує розгляд кримінального провадження в розумні строки та у повній відповідності до Закону.
Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду, зокрема зазначено про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя відводиться в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Так, ЄСПЛ розрізняє, чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід або бути відведений.
Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
"21" жовтня 2021 р.
Суддя Дмитро БАНТАШ