Ухвала
31 січня 2022 року
м. Київ

справа № 466/4516/17
провадження № 51-405 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року, якою вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року залишено без змін,
встановив:
У касаційній скарзі захисник висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку зазначеного судового рішення.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи,

яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Частиною 1 ст. 433 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування

або зміни судового рішення судом касаційної інстанції можуть бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Натомість у поданій скарзі захисник, надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.
Також, посилаючись на відсутність у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кримінального кодексу України, разом із цим захисник вказує на суворість призначеного засудженому покарання, з чого вбачаються суперечності та не зрозуміло,

з яких підстав він оскаржує судові рішення.
Крім того, захисник зазначає, що суд при призначенні засудженому покарання не дотримався вимог ст. 70 Кримінального кодексу України, оскільки не призначив покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо. Однак, не наводить належного обґрунтування порушення судом вказаних норм закону.
Згідно з ч. 1 ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення

і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Проте захисник, поміж іншого, сформулював свою вимогу до суду касаційної інстанції про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що не узгоджується з положеннями ст. 436 цього Кодексу.
Крім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК, захисник не додав

до касаційної скарги копію вироку суду першої інстанції, який залишений

без змін оскаржуваною ухвалу апеляційного суду, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 жовтня

2021 року, якою вирок Шевченківського районного суду м. Львова

від 24 лютого 2020 року залишено без змін, залишити без руху та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3