Справа №504/2743/15-к
Провадження №1-кп/523/161/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000703 від 19.05.2015р. та клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокрець Ізяславського району Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.366 ч.1, 384 ч.1 КК України, -

Встановив:

За змістом обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_6 згідно наказу №150о/с від 30.09.2011 року УДАІ ГУМВС України в Одеській області був призначений на посаду спеціаліста першої категорії відділення реєстраційно - екзаменаційної роботи (ВРЕР) ДАІ з обслуговування Комінтернівського району та м. Южне підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області, в службові обов`язки якого входило дотримуватися встановленого порядку обліку, руху бланкової продукції, зберігання і обґрунтованості її видачі, контролювання порядку заповнення бланків ДАЇ, здійснення у встановленому порядку видачу реєстраційних та водійських документів, державних номерних знаків; займатися оглядом, реєстрацією, перереєстрацією та зняття з обліку транспортних засобів, що належать юридичним та фізичним особам.

18.10.2012 року ОСОБА_5 , будучи державним службовцем, діяльність якого пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій, знаходячись на своєму робочому, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, допустив порушення вимог нормативних документів, які регламентують діяльність РЕП ДАІ, а саме в порушення вимог п.3.2 «Інструкції» не встановив особу власника транспортного засобу та достовірно знаючи про відсутність особи заявниці у приміщенні ВРЕР під час реєстрації транспортного засобу, прийняв від невстановленої особи довідку рахунок ДПІ № НОМЕР_1 , копію паспорту і довідку ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_7 для здійснення реєстрації транспортного засобу. Отримавши вказані документи, ОСОБА_5 , використовуючи службову комп`ютерну техніку вніс в базу даних «Документи» особисті анкетні дані ОСОБА_7 та реєстраційні дані на вантажний автомобіль «Івеко 440 Е38», після чого роздрукувавши виготовлений ним офіційний документ бланк заяви №161671382 (8743708), надав на підпис невстановленій особі.

Крім того, під час реєстрації транспортного засобу, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про відсутність вантажного автомобілю марки «Івеко 440 Е38» на оглядовому майданчику біля приміщення ВРЕР з обслуговування Комінтернівського району та м. Южне, який підлягав реєстрації, діючи навмисно в інтересах третіх осіб з метою надання послуг невстановленим особам по реєстрації вказаного автомобілю, в порушення вимог п.3.7 «Інструкції» не провів фактичний огляд транспортного засобу, вніс до офіційних документів, якими є бланк заяви №8743708, складеної та підписаної від імені ОСОБА_7 та бланк довідки-рахунок ДПІ №743266 завідомо неправдиві відомості, а саме власноручно зробив запис «осм.18.10.2012» та поставив свій підпис, що він провів огляд вказаного автомобіля на території авто майданчика біля будинку ВРЕР, що насправді не відповідало дійсності, так як в цей час вантажний автомобіль знаходився в іншому місці Одеської області в стані ремонту. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, на підставі складених ним документів незаконно здійснив реєстрацію права власності вантажного автомобілю марки «Івеко 440 Е38», 2000 року випуску, шасі № НОМЕР_2 на громадянку ОСОБА_7 та в порушення вимог п.3.16 «Інструкції» видав державні номерні знаки НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 невстановленим слідством особам.

20.01.2014 року ОСОБА_5 був викликаний слідчим до приміщення слідчого відділу ЛВ на ст. Одеса Головна УМВС України в Одеській області для проведення допиту в якості свідка у кримінальному провадженні за №0000044. Будучи попередженим перед допитом про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за дачу завідомо неправдивих показань, ОСОБА_5 з метою прикриття вчинених ним незаконних дій, діючи умисно, під час допиту в якості свідка надав слідчому неправдиві покази, а саме, що 18.10.2012 року він особисто перевірив особу ОСОБА_7 , отримав від неї документи для реєстрації вантажного автомобілю марки «Івеко 440 Е38» та особисто провів огляд вказаного транспортного засобу на авто майданчику біля приміщення ВРЕР з обслуговування Комінтернівського району та м. Южне при УДАІ ГУМВС України в Одеській області з метою реєстрації автомобілю, про що власноручно зробив запис в бланку заяви №8743708 та бланку довідки-рахунок ДПІ №743266.

У ході судового процесу, коментуючи покази учасників процесу та відповідаючи на запитання, обвинувачений ОСОБА_5 фактично свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, вказуючи, що реєстрація транспортного засобу «Івеко» нічим не відрізнялася від інших, автомобіль він оглядав одноособово, особа зверталася самостійно, виконував вказівки начальника МРЕО, який перевіряв, ставив печатку, ніякого умислу у нього не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що працює провідним консультантом адміністратором з 2007 року, тонкощі переоформлення транспортних засобів йому не відомі, в той день у 2012 році їх зібрав в кабінет керівник підрозділу ОСОБА_9 , між ним та ОСОБА_5 відбувався спірний діалог. Виходячи з їх розмови, ОСОБА_5 переоформив автомобіль без присутності власника, але ОСОБА_5 стверджував, що транспортний засіб був і власник також. Особисто він транспортний засіб «Івеко» протягом дня на оглядовому майданчику не бачив, хоча в його кабінеті чотири вікна, та враховуючи, що огляд транспортного засобу на той час займав 2-3 години, він міг би його бачити за цей період, вказуючи, що в його обов`язки не входило контролювати реєстраційну роботу ОСОБА_5 , він займався своїми обов`язками, приймав теоретичні екзамени. Про дані факти йому відомо від ОСОБА_9 , який йому розповів, з цього приводу ОСОБА_5 йому нічого не говорив.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що у 2012 році вона вже не працювала у Комінтернівському МРЕО, про неправильну реєстрацію транспортного засобу їй відомо зі слів інших, додатково пояснюючи, що процедура переоформлення прописана в службових обов`язках, інспекторами печаталися документи, вони виходили, оглядали транспортний засіб, ставили підпис, печатку, потім готові документи віддавали людям.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що у 2007 році придбав автомобіль «Івеко», але в Іллічівському МРЕО йому відмовили в реєстрації транспортного засобу, так як не відповідала модель, цифри номеру шасі, двигуна співпадали з тех. паспортом, але не була вписана кранова установка, тобто не врахували, що автомобіль є в такій комплектації, тому він повинен був демонтувати кранову установку та знову ставити автомобіль на облік, але на той час проводили експертизу, машина була не в справному стані. Оформлення автомобілю відбувалося у 2012 році, він мав пакет документів, довідку розрахунок, тех. паспорт, договір купівлі-продажу, все, що необхідно для постановки на облік. Коли йому відмовили в реєстрації в Іллічівському МРЕО, він забрав машину до себе додому у приватний сектор ремонтувати, де вона і знаходилася. Оскільки він був далекобійником, весь час працював, віддав документи своєму хорошому знайомому, якому довіряв, щоб той займався оформленням автомобілю. Але пройшов час, нічого не відбувалося, він розшукав знайомого, який сказав, що загубив документи, у зв`язку з чим став шукати хазяйку ОСОБА_7 , яка продала йому вантажівку, щоб взяти у неї дублікати, але з`ясувалося, що вона була за кордоном. Потім йому сказали, що машина як два дні стоїть на обліку, це його дуже здивувало, так як автомобіль був не в справному стані, стояв у дворі з розібраною коробкою передач, не міг виїжджати. Крім того до нього додому приїхали якісь люди, сказали, що є власниками транспортного засобу, що на нього написана заява, що угнав цей автомобіль без документів. Він звернувся до поліції, в подальшому доказав, що в той день, коли мали місце події щодо реєстрації транспортного засобу «Івеко», стояв на таможні у Кривому Розі, представив з фірми офіційні документи, що перебував на території фірми-посередника, де ведеться журнал відвантаження, в якому кожний водій розписується. Стверджуючи, що в Комінтернівському МРЕО він не був, автомобіль там не переоформлював, експертизу транспортного засобу робили у нього вдома, довіреності нікому не давав, з ОСОБА_5 не знайомий.

Крім цього у ході судового провадження стороною обвинувачення були долучені письмові докази, а саме:

- Витяг з Наказу №150о/с від 30.09.2011 року УДАІ ГУМВС України в Одеській області про прийняття ОСОБА_5 на посаду спеціаліста першої категорії відділення реєстраційно - екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування Комінтернівського району та м. Южне підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області; функціональні обов`язки співпрацівників відділення реєстраційно - екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування Комінтернівського району та м. Южне підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області; висновок службової перевірки відносно ОСОБА_5 , копія бланку заяви №161671382 (8743708), рапорт про виявлення кримінального правопорушення.

Таким чином, на підставі фактичних даних, викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисні злочині, передбачені ст.ст.366 ч.1, 384 ч.1 КК України, та його дії кваліфіковані органом досудового розслідування з правовою кваліфікацією:

- за кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

- за кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, як завідомо неправдиве показання свідка, надані органу, що здійснює досудове розслідування.

21.09.2021року під час судового засідання обвинуваченим ОСОБА_5 було надане письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.ст.366 ч.1, 384 ч.1 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, мотивуючи тим, що з моменту вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень пройшло більше трьох років, злочини відносяться до категорії нетяжких відповідно до положень ст.12 КК України; строк давності не зупинявся та не переривався через вчинення нового злочину, при цьому у ході судового провадження висловлював позицію щодо не визнання своєї вини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання підзахисного про звільнення його від кримінальної відповідальності, підтвердив, що йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні вважав за можливе задовольнити клопотання сторони захисту та не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_12 за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.366 ч.1, 384 ч.1 КК України, мотивуючи тим, що дійсно строк притягнення до кримінальної відповідальності давно сплив.

Вислухавши думку учасників процесу прокурора ОСОБА_3 , який за наявності підстав не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту; захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого, які наполягали на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що клопотання сторони захисту обґрунтоване та підлягає задоволенню за наступними підставами.

Так, на підставі ст.284 ч.2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею ст.286 ч.1 КК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Положеннями ст.286 ч.4 КПК України регламентовано, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Разом з цим, статтею 44 ч.1, ч.2 КК України сформульовані правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно положень ст.49 ч.1 п.2 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом ст.12 ч.4 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією статті 366 ч.1 КК України передбачена кримінальна відповідальність, що карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Санкцією статті 384 ч.1 КК України передбачена кримінальна відповідальність, що карається виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Стосовно позиції обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невизнання своєї вини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ознаками ст.ст.366 ч.1, 384 ч.1 КК України, суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з положень закону, а саме ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання вказаною особою своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст.49 КК України інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Дана позиція визначена в постанові Верховного суду за №730/67/16-к від 26.03.2020р.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 вперше вчинив злочини, більше до кримінальної відповідальності не притягувався, у розшуку не перебував, обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень за ознаками ст.ст.366 ч.1, 384 ч.1 КК України, максимальна санкція ст.366 ч.1 КК України передбачає покарання у вигляді обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених діянь, які мали місце у жовтні 2012 року та січні 2014 року, та які відносяться до нетяжких злочинів відповідно положень ст.12 КК України, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, а саме письмової згоди ОСОБА_5 на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони учасників процесу, суд дійшов до висновку, що є достатньо правових підстав для задоволення клопотання, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України, кримінальне провадження закриттю за вищезазначеною статтею, так як строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст.ст.366 ч.1, 384 ч.1 КК України, який становить три роки у разі вчинення нетяжкого злочину на момент розгляду справи сплинув.

Крім цього, суд приймає до уваги, що в рамках даного кримінального цивільний позов не пред`являвся.

Також вивченням обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, також не зазначені витрати, пов`язані з залучення експертів для проведення почеркознавчої експертизи, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0000703 від 19.05.2015р. до обвинувального акту не долучалися, тому суд визначає місце їх зберігання в Доброславській окружній прокуратурі Одеської області.

Керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.128-129, 284-286, 288, 369-372, 394-395 КПК України, -

Постановив:

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 ч.1 п.2 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366 ч.1, 384 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0000703 від 19.05.2015р. внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ст.ст.366 ч.1, 384 ч.1 КК України відносно ОСОБА_5 - закрити.

Міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 під час судового провадження не застосовувалися, тому після набрання ухвалою чинності скасуванню не підлягають.

Матеріали кримінального провадження за №0000703 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2015 року зберігати в Доброславській окружній прокуратурі Одеської області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1