Справа № 386/925/21
Провадження № 1-кп/386/122/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування примусових заходів медичного характеру

03 листопада 2021 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої розглядається клопотання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Голованівськ клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 27.07.2021 року, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Клинове Голованівського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта базова загальна середня, не одружений, не депутат, пільг та утриманців не має, не військовозобов`язаний, не працюючий, в сил ст. 89 КК України, такий, що не має судимостей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчинені суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
До суду внесено погоджене прокурором клопотання відносно ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру.

З клопотання та доданих до нього доказів слідує, що ОСОБА_4 24.07.2021 близько 13 години разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились біля ставка, який розташований неподалік вул. Одеська в с. Грузьке, Голованівського району, Кіровоградської області, де на березі ОСОБА_7 побачив прив`язні кози, які належать ОСОБА_9 , після чого у нього виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення одної з вказаних кіз.

Для реалізації вказаного умислу ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вчинити спільне таємне викрадення чужого майна, а саме однієї кози, яка належить ОСОБА_9 . На вказану пропозицію ОСОБА_4 та ОСОБА_8 погодились таким чином вони заздалегідь, тобто до початку вчинення кримінального правопорушення, домовилися про спільне вчинення кримінального правопорушення.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, того ж дня, тобто 24.07.2021 близько 13 години 30 хвилин підійшов до кози 6-ти річного віку, сірої масті, яка належить ОСОБА_9 , та яка була прив`язана на березі ставка, який розташований неподалік вул. Одеська в с. Грузьке, Голованівського району, Кіровоградської області, за допомогою металевого ланцюга та металевого кілка.

В подальшому ОСОБА_7 впевнившись, що поруч відсутні сторонні особи, скористався даною обстановкою відв`язав вказану козу та тримаючи її за металевий ланцюг повів до кущів де його очікував ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Далі ОСОБА_4 за допомогою кухонного ножа перерізав козі горло та спільно з ОСОБА_7 перетягнули на інший берег ставка. В подальшому ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за допомогою кухонного ножа відділили м`ясо від шкіри та внутрішніх органів з метою подальшого приготування їжі.
Таким чином ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 таємно викрали та обернули на свою користь козу 6-ти річного віку, сірої масті, вартість якої згідно висновку експерта № 3097/21 від 31.08.2021 року складає 1000 гривня 00 копійок та металевий господарський 6 міліметровий ланцюг довжиною 6 метрів, вартість якого згідно висновку експерта № 3097/21 від 31.08.2021 року складає 284 гривні 04 копійки.

Внаслідок кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1284 гривень 04 копійки.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.07.2021 близько 10 години ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , знаходились за місцем проживання останнього, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де у ОСОБА_7 виник єдиний злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Для реалізації вказаного умислу ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вчинити спільне таємне викрадення чужого майна з приміщення недіючої школи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуває на балансі Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області. На вказану пропозицію ОСОБА_4 та ОСОБА_8 погодились, та вони заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне вчинення кримінального правопорушення.

Для реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, того ж дня, тобто 25.07.2021, близько 14 години прийшли до приміщення недіючої школи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуває на балансі Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, де впевнившись, що в приміщенні школи та на прилеглій території, відсутні сторонні особи, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скористались даною обстановкою, шляхом вільного доступу, так як у зазначеному приміщенні відсутні двері та вікна, які б перешкоджали проникненню, через отвір для дверей пройшли до приміщення школи де з перекриття, спільними зусиллями застосовуючи фізичну силу, демонтували та таємно викрали і обернули на свою користь металевий швелер довжиною 6 метрів, розміром 200х100 міліметрів з товщиною металу 10 міліметрів, вартість якого, відповідно до висновку експерта № 3097/21 від 31.08.2021 року становить 692 гривні 64 копійки.
Внаслідок кримінального правопорушення Голованівській селищній раді Голованівського району Кіровоградської області заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, та по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні особа, що до якої внесено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 надав пояснення з яких вбачається, що він не заперечує свою причетність до подій, які викладенні у клопотанні, щиро кається та зазначає, що у подальшому не буде вчиняти подібних діянь. Не заперечує проти задоволення клопотання внесеного щодо нього.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та вважає, що воно підлягає задоволенню.

Потерпіла ОСОБА_9 та представник юридичної особи до суду не зявились, надіслали письмові заяви про проведення судового засідання у їх відсутність.
Захисник вважає, що клопотання про застосування щодо підзахисного примусових заходів медичного характеру в примусовому порядку підлягає задоволенню, як таке, що ґрунтується на законі та не порушує прав ОСОБА_4

Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Винність ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.185 КК України підтверджується дослідженими під час розгляду клопотання письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а саме протоколами слідчих дій та долученими до матеріалів кримінального провадження документами, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення факту і обставин кримінального провадження, достатніх та взаємоповязаних між собою, доказів кримінального провадження, що відповідає вимогам ст.358 КПК України.

Факт вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185КК України у судовому засіданні доведено повністю та учасниками не оспорюється.

Наведені докази вказують на те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечні діяння, які мають ознаки злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 330 від 07.09.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки (відповідно до МКХ-10, F-71.1), яке вимагає догляду та лікувальних заходів. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_4 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст. 19 ч. 2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Як вбачається із змісту ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно- небезпечні діяння.

В силу вимог ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; або, особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку

У відповідності до вимог ст.ст.511, 512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме. Частиною 2 статті 513КПК України передбачено, що суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

За приписами, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" № 7 від 03.06.2005 року, Закону України"Пропсихіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру. Застосування заходів примусового заходу медичного характеру за рішенням суду може полягати лише в їх застосуванні, при цьому, суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Згідно п. 3 наказу МОЗ України №397від 08.10.2001року "Про затвердження нормативно-правових документів зокремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб,які страждають на психічні розлади" вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

З урахуванням вище викладеного та думки учасників розгляду, суд дійшов висновку, що суспільно-небезпечні діяння мали місце і вчинене воно ОСОБА_4 в стані неосудності, в момент скоєння правопорушень він страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі помірної розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки, яке вимагає лікувальних заходів та потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_4 на момент розгляду даного кримінального провадження і він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

Витрати за проведення експертиз віднести за рахунок держави.

Запобіжний захід в зазначеному кримінальному провадження не обирався.

Долю речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 372, 512, 513, 516 КПК України, ст.19, 92, 93, 94 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000250, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 липня 2021 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.185 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клинове Голованівського району Кіровоградської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

Речові докази у кримінальному провадженні:

Металевий господарський 6 мм. ланцюг довжиною 6 м., та металевий швелер довжиною 6 м. розміром 200х100 мм., з товщиною металу 10 мм., передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області повернути власникам.

Витрати за проведення експертиз віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд протягом 30 (тридцяти днів), з дня її проголошення.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1