справа №176/190/22
провадження №1-кп/176/91/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бородаївка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, працюючої у КЗ «Жовтоводський фаховий педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради секретарем навчально-методичного відділу, одруженої, маючої дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , група інвалідності не встановлена, учасника бойових дій, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 жовтня 2021 року за №0000280,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 , судового розпорядника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 /до зміни прізвища ОСОБА_9 / з 24 червня 2019 призначена на посаду молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)»,на підставі наказу начальника ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)» №110/0019 від 21.06.2019 року.

Згідно з частиною 6 статті 14 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» молодший сержант внутрішньої служби належить до осіб молодшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби.

Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Таким чином, Богомаз /до зміни прізвища ОСОБА_10 є суб`єктом, на якого поширюється дія вищевказаного Закону України та суб`єктом декларування.

У день призначення на посаду, тобто, 21.06.2019 року роз`яснено ОСОБА_11 /до зміни прізвища ОСОБА_10 , під особистий підпис, положення Закону України «Про запобігання корупції» щодо фінансового контролю, в тому числі про обов`язковість щорічного подання декларацій та після звільнення.

ОСОБА_3 звільнена із займаної посади за власним бажанням з 09.06.2020 року на підставі наказу державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» № 92 /ОС-20 від 09.06.2020 року.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктів 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

При цьому відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації - Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, така декларація суб`єкта декларування подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність.

Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Проте, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій, Богомаз /до зміни прізвища ОСОБА_10 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, протягом з 01.01.2021 року по 01.04.2021 року не подала, хоча являється зареєстрованим користувачем на відповідному сайті НАЗК з 18.06.2019 року.

У зв`язку з цим, Національне агентство з питань запобігання корупції листом від 19.04.2021 року №47-02/24510/21 повідомило ОСОБА_3 про факт неподання відповідної декларації, та зобов`язало останню подати декларацію після звільнення за 2020 рік протягом 10 днів з дня отримання повідомлення в порядку, визначеному абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону. Вказаний лист ОСОБА_3 отримала під особистий підпис 11.05.2021 року.

Однак, упродовж передбачених Законом України «Про запобігання корупції» десяти діб Богомаз /до зміни прізвища ОСОБА_10 умисно декларацію не подала та не надала жодних пояснень або заперечень щодо поважності причин неподання декларації.

Тим самим, ОСОБА_3 , будучи суб`єктом декларування, достовірно знаючи про необхідність подання після звільнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», у період часу з 01.01.2021 року по 01.04.2021 року, перебуваючи на території України за місцем реєстрації, фактичного місця мешкання, роботи, тощо, діючи умисно, не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік після звільнення.

18 січня 2022 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000280, та підозрюваною ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до зазначеної угоди, ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України за тих обставин, які викладені в угоді про визнання винуватості. Зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення, за фактичних обставин, встановлених та доведених органом досудового розслідування. При цьому, сторони домовились про призначення ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функції органів державної влади та місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що угода про визнання винуватості відповідає кримінальному процесуальному кодексу України та кримінальному кодексу України, просить угоду про визнання винуватості затвердити.

Обвинувачена ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні також просить укладену з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому повністю і беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України в обсязі підозри та обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання. Зазначила, що наслідки укладення та затвердження угоди їй роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі їй наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Зазначила, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Відмовилася від справедливого судового розгляду кримінального провадження. Зазначила, що повністю розуміє наслідки обмеження апеляційного та касаційного оскарження вироку суду ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладеної між підозрюваною та прокурором. Зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнала себе винуватою, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в повній мірі розуміє положення ст.ст. 394, 424, 473, 474,476 КПК України, ст.389-1 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, з`ясував у обвинуваченої та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.1 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст. 366-3 КК України умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити узгоджений сторонами угоди про визнання винуватості вид та міру покарання.

Сторони угоди /прокурор та обвинувачена/ домовились про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 , узгодженого покарання за ст. 366-3 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функції органів державної влади та місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Обставиною, що пом`якшує обвинуваченій покарання, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 січня 2022 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, яка укладена між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функції органів державної влади та місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої ст.389-1 КК України.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя