Справа №175/3352/21
провадження №1-кс/175/848/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: підозрюваного - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, розлученого, маючого неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, на утриманні нікого не має, не депутата, не інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.05.2016 Лозовським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 6 років,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000325 від 19.08.2021 року за ч. 4 ст. 187 КК України відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є підпис підозрюваного про вручення йому зазначених документів.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, 19.08.2021 о 05:18 до ЧЧ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від оператора служби «102» надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 19.08.2021 приблизно о 04:20 годині троє невстановлених чоловіків в масках, проникли до будинку за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 та погрожуючи ножем та предметом схожим на пістолет, спричинили тілесні ушкодження заявниці та її сину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зв`язали їх, після чого заволоділи грошовими коштами в сумі приблизно 14 000 доларів, золотими та срібними виробами, з місця пригоди зникли у невідомому напрямку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 з двома невстановленими під час досудового розслідування особами, у невстановлений в ході досудового слідства час та місці, попередньо домовились між собою про вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном у великих розмірах, яке належить потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на території с. Олександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області.

19.08.2021 року, приблизно о 04 год. 15 хв., реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення розбійного нападу, ОСОБА_3 з невстановленими під час досудового розслідування особами які мали при собі ніж та предмет схожий на пістолет, діючи за попередньою змовою групою осіб, розподіливши між собою ролі, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибули до дачного будинку АДРЕСА_2 , у якому у вказаний час знаходилися ОСОБА_8 разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 .

Вчиняючи злочин, ОСОБА_3 з невстановленими під час досудового розслідування особами, шляхом вільного доступу через відчинену хвіртку потрапили на територію домоволодіння, де через не замкнені вхідні двері увірвались до вказаного будинку і діючи з метою придушення волі потерпілих до спротиву, стали спричиняти тілесні ушкодження потерпілим, а саме: невстановлена під час досудового розслідування особа, схопила за шию ОСОБА_7 , нанесла один удар в область животу, кинула на підлогу та погрожуючи застосуванням ножа, стала вимагати грошові кошти отримані від продажу квартири. В цей час, ОСОБА_3 та невстановлена під час досудового розслідування особа нанесли не менше 7 ударів кулаками в область голови та обличчя ОСОБА_8 з метою отримання грошових коштів, отриманих від продажу квартири. Після чого, невстановлена під час досудового розслідування особа погрожуючи ОСОБА_8 застосуванням предмету схожого на пістолет, продовжувала вимагати грошові кошти.

Після чого, придушивши волю потерпілих до спротиву, продовжуючи вчиняти злочин, ОСОБА_3 та невстановлена під час досудового розслідування особа почали самостійно шукати грошові кошти та інші цінності у приміщенні дачного будинку. В цей час, друга невстановлена під час досудового розслідування особа, знаходячись поряд з потерпілими, погрожував останнім застосуванням насильства, небезпечного для їх життя і здоров`я, за допомогою ножа та предмета схожого на пістолет. ОСОБА_3 та невстановлена під час досудового розслідування особа незаконно заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме - мобільним телефоном «Redmi 9A Sky Blue 2 Gb RAM 32 Gb ROM», SN: НОМЕР_1 , в корпусі синього кольору, вартістю 2062, 88 грн. (згідно висновку судово-товарознавчого експерта №3457 від 01.09.2021) та майном потерпілої ОСОБА_7 , а саме - грошовими коштами в сумі 14 000 доларів США у еквіваленті на гривні НБУ станом на 19.08.2021 - 375 237 гривень, срібним перснем, розмір 18,5, вага 2,43 г, 925 проба, покриття золото 900 проба в кількості 1 шт., вартістю 177,03 грн., срібними сережками, вага 2,71 г, 925 проба, покриття золото 900 проба в кількості 1 пара, вартістю 197,42 грн., срібною каблучкою з вставкою «Swarovski Zirconia», розмір 18,0, вага 1,7 г, 925 проба, в кількості 1 шт., вартістю 136,15 грн., срібним браслетом (Араб з кам), вага 4,39 г, довжина 18,5, 925 проба, в кількості 1 шт., вартістю 280,39 грн., срібними сережками, вага 0,60 г, 925 проба, в кількості 1 пара, вартістю 46,92 грн., срібними сережками, вага 0,65 г, 925 проба, в кількості 1 пара, вартістю 50,83 грн., срібними сережками (вставка куб. цирконій), вага 1,06 г, 925 проба, в кількості 1 пара, вартістю 89,47 грн., срібним хрестиком, вага 2,00 г, 925 проба, в кількості 1 шт., вартістю 160,16 грн., срібною підвіскою, вага 5,41 г, 925 проба, в кількості 1 шт., вартістю 433,23 грн., срібною каблучкою, розмір 19,5, вага 2,70 г, 925 проба, в кількості 1 шт., вартістю 215,78 грн., срібною підвіскою, маса 4,90 г, 925 проба, в кількості 1 шт., вартістю 392,39 грн., срібними сережками, вага 7,34 г, 875 проба, золото 585 проба, вага 0,20 г, в кількості 1 пара, вартістю 823,75 грн. (згідно висновку судово-товарознавчого експерта №3457 від 01.09.2021).

Заволодівши майном потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , співучасники, зв`язали останніх та покинули місце злочину, розпорядились майном на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 та двох невстановлених під час досудового розслідування осіб, потерпілому ОСОБА_8 було спричинено майнову шкоду у розмірі 2062, 88 грн., потерпілій ОСОБА_7 в розмірі 378 240,52 грн.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, у великих розмірах, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

07.09.2021 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у закінченому нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особо (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 4 ст. 187 КК України, є особливо тяжкими злочинами.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що під час проведення досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачене до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому тяжкість покарання, якому можуть бути підданий підозрюваний у разі визнання його винними, може розглядатись як ризик переховування від суду та унеможливить виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлено та не допитано усіх свідків, які як викривають, так і виправдовують ОСОБА_3 , що дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі, буде намагатись незаконно впливати на свідків, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком противоправної поведінки підозрюваного.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_3 ніде офіційно не працевлаштований, не має законних джерел для отримання прибутку та може продовжити злочинну діяльність пов`язану з кримінальними правопорушеннями, що також вважається стороною обвинувачення як ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладені ризики, сторона обвинувачення не вбачає об`єктивних даних щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_3 , окрім як тримання під вартою.

Прокурор у судовому засідання клопотання підтримав, вважає, що існують ризики передбачені п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливо застосувати відносно нього більш м`яких запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий підтримав прокурора.

Захисник проти клопотання заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме: у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки останньому іншим судом обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, також зазначив, що останній не офіційно працює та мешкає зі своєї сестрою, тобто має зареєстроване місце проживання.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів дізнання та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Слідчий суддя враховує, також практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Аналогічна позиція Європейського суду з прав людини сформована у рішенні від 12.03.2013 «Волосюк проти України», у якому зокрема зазначено, що тяжкість обвинувачення також може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжно заходу тримання під вартою.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України») на тому, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.

07 вересня 2021 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами під час досудового розслідування, а також наявними в матеріалах доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 19.08.2021 року; речовими доказами, отриманими під час досудового розслідування; та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілій ОСОБА_7 від 06.09.2021 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_8 від 06.09.2021 року та іншими доказами по справі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_3 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими, ОСОБА_3 раніше вже судимий, та не має стійких соціальних зв`язків, також було враховано, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , є особливо тяжким за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про обрання підозрюваному ОСОБА_3 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що виникають ризики передбачені пунктами 1,3,4,5 частини 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що негативно вплине на хід досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначеним ризикам, з особистою порукою до суду ніхто не звертався.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та доданих до нього документах, а також прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.187 КК України.

Також слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому до підозрюваного ОСОБА_3 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виключення в майбутньому існування ризиків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також з метою запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень.

Частиною четвертою статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи те, що ч.4 ст.183 КПК України не забороняє, а лише дає право суду не визначати розмір застави у вказаних випадках, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити підозрюваному заставу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, а саме: до 05 листопада 2021 року.

Відповідно до ст. 296 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Дата закінчення дії ухвали 05 листопада 2021 року.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1