Справа № 162/320/21
Провадження № 1-кп/162/69/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року селище Любешів.
Любешівський районний суд Волинської області в складі судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
представника потерпілої юридичної особи акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_7 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000196 про обрання запобіжного заходу обвинуваченому за частиною третьою статті 28 частиною першою статті 246, частиною третьою статті 28 частиною другою статті 246, частиною третьою статті 28 частиною третьою статті 246, частиною третьою статті 28 частиною четвертою статті 246 Кримінального кодексу України (далі КК)

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю села Привітівка Зарічненського району Рівненської області, жителю АДРЕСА_1 ,
встановив:
Під час підготовчого провадження прокурором подано клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з покладенням обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а саме: прибувати за викликом до суду, прокурора на першу вимогу, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомляти про це; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання відповідним державним органам свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; не залишати місце свого проживання у період з 22 до 06 години; носити електронний засіб контролю.
Клопотання умотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується в умисному вчиненні кількох епізодів незаконних порубок дерев у лісах, у захисних лісових насадженнях, на об`єктах природно-заповідного фонду, у перевезенні та збуті незаконно зрубаних дерев, вчиненими у складі організованої групи, що заподіяло істотну шкоду та спричинило тяжкі наслідки. Один з інкримінованих ОСОБА_7 злочинів віднесено до категорії тяжких, максимальна санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до семи років. Обвинувачений офіційно не працює, є особою молодого віку, внаслідок кримінальних правопорушень завдано майнову шкоду потерпілим на загальну суму 317 тисяч гривень. Наведене у сукупності, на думку прокурора, доводить існування ризиків повторення вчинення кримінальних правопорушень, переховування від суду тощо.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та повідомив суд, що будь-якими даними вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК, він не володіє. Підтвердив, що у матеріалах досудового розслідування наявні докази про здійснення обвинуваченим підприємницької діяльності, пов`язаної з перевезеннями.
Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримав, вважає, що незастосування до обвинуваченого запобіжного заходу сприятиме у продовженні ним злочинної діяльності щодо незаконних порубок, перевезення та збуту лісу.
Представник потерпілої юридичної особи акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримала.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проти задоволення клопотання прокурора заперечили. При цьому ОСОБА_9 зауважив у недоцільності покладати на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені статтею 42 КПК, які він і так виконує.
Обвинувачений ОСОБА_7 проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечив. Вказав, що намірів ухилятися чи переховуватись від суду він не має, ніяких дій щодо впливу на свідків чи потерпілих він не вчиняв. ОСОБА_7 також повідомив, що проживає у місті Рівне, є підприємцем та офіційно займається вантажними перевезеннями.
Вирішуючи це клопотання, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 176 КПК запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурорне доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження- судом за клопотанням прокурора.

Згідно із статтею 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченимпокладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурорне мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченимкримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частин першої, другої статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченомузалишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадженнядокази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено строк дії домашнього арешту на 27 днів у межах строків досудового розслідування.

Необхідно констатувати, що на підтвердження обставин, передбачених частиною першою статті 177, пунктами 4-10, 12 статті 178 КПК, прокурором не надано суду жодних матеріалів.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 надійшов до Любешівського районного суду Волинської області 31 травня 2021 року. З цього часу ОСОБА_7 виконує свої процесуальні обов`язки.

Отже, на момент розгляду клопотання немає підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК, на які вказує прокурор. Тяжкість і об`єм пред`явлено ОСОБА_7 обвинувачення, розмір заподіяної шкоди самі по собі не є достатніми підставами для обрання запобіжного заходу.

Керуючись статтями 176, 177, 178, 181, 194, 314 КПК, суд

постановив:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1