10.12.2021 Єдиний унікальний номер 205/3314/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 28.03.2020 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000865 про обвинувачення:

1). ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, є студентом ДЦПТО № НОМЕР_1 , місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

2). ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпра, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно непрацевлаштований, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1) 26.01.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, 104 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 (два) роки; 2). 06.11.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково у виді 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі приєднано покарання, невідбуте за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2015 року, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, 26.07.2018 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців, утримується під вартою в умовах ДУ «ДУВП (№4)» з 28.03.2020 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 28.03.2020 року приблизно о 19:00 годин знаходилися біля будинку №86-Б по вул. Андрійченка в м. Дніпро разом з раніше їй знайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження через оголошення розшуку останнього), де побачили раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_9 , який віз з собою велосипед марки «FUJI NEVADA».

Перебуваючи у вищевказаному місці та у вказаний час ОСОБА_3 вступив в злочинну змову з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 з метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаного з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, за попередньою змовою групою осіб.

Після чого, діючи умисно, спільно, відкрито, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи спричинення майнової шкоди та свідомо бажаючи її настання, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи за попередньої змовою групою осіб разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , підійшли до ОСОБА_9 і застосували до останнього фізичну силу, яка не є небезпечною для життя та здоров`я потерпілого, а саме ОСОБА_3 наніс удар свою рукою, стиснутою в кулак, в ліву сторону обличчя потерпілого ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_3 спробував вдарити потерпілого ОСОБА_9 повторно, однак потерпілий ОСОБА_9 закрив обличчя руками, тим самим запобіг спробі нанести йому повторний удар, в цей самий час ОСОБА_4 намагався своє рукою вдарити потерпілого ОСОБА_9 по обличчю один раз, однак потерпілий ОСОБА_9 запобіг спробі удару, після чого ОСОБА_11 спробував відштовхнути потерпілого ОСОБА_9 , однак потерпілий запобіг вказаній спробі, закривши обличчя руками та відступивши, тим самим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носу, частково в скроневу та виличну область, що спричинено від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя ліворуч і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В цей час ОСОБА_10 заволодів велосипедом потерпілого марки «FUJI NEVADA», вартість якого становить 16 000 гривень, взявши велосипед та став його везти, тим самим відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_9 . Потерпілий побачив ОСОБА_10 та окликнув останнього сказавши, аби той поклав його на місце і не чіпав, однак ОСОБА_10 не відреагував на зауваження потерпілого ОСОБА_9 .

Коли ОСОБА_4 та ОСОБА_11 побачили, що ОСОБА_10 заволодів майном потерпілого, всі співучасники злочину з місця скоєння злочину втекли з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 16 000 грн.

Допитаний в якості обвинуваченого неповнолітній ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю і пояснив наступне.

28.03.2020 року близько 15:00 годин він зустрівся разом зі своїми товаришами ОСОБА_10 і ОСОБА_4 вдома у їх спільного друга на ім`я ОСОБА_12 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де разом вживали алкогольні напої. Через декілька годин він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 пішли до магазину, аби придбати продукти харчування та алкоголь, а також розміняти грошові кошти для ОСОБА_12 .

Повертаючись з магазину додому до ОСОБА_12 по вул. Андрійченка у м. Дніпрі, вони попрощалися з ОСОБА_4 , який говорив з кимось по телефону, домовляючись про зустріч, при цьому останній дав йому гроші, які розміняв для ОСОБА_12 , аби передати їх. В цей момент на відстані близько 20 метрів він ( ОСОБА_3 ) побачив невідомого їм хлопця зі спортивним велосипедом (в подальшому йому стало відомо, що це був потерпілий ОСОБА_9 ), який йшов по вул. Андрійченка, і підійшов до нього, аби попросити цигарку, на що останній сказав у грубій формі, що не має цигарок. Почувши відмову, і при цьому знаходячись у нетверезому стані через вживання алкоголю, він ( ОСОБА_3 ) відреагував на відповідь потерпілого агресивно, та наніс останньому близько 3-4 ударів кулаками в область обличчя, від чого ОСОБА_9 присів на землю, а його велосипед при цьому лежав поруч з ним.

В цей момент до них підбіг ОСОБА_4 , який встиг відійти на невелику відстань, і штовхнув потерпілого, оскільки той був фізично більшим, і схопив його ( ОСОБА_3 ) за руки, але усвідомивши, що вони розберуться самостійно, відійшов від них і пішов у своїх справах по вул. Андрійченка в бік залізничної станції.

ОСОБА_10 , який в цей час стояв неподалік і не наносив ударів потерпілому, підійшов до них, підняв з землі велосипед потерпілого, а він ( ОСОБА_3 ) взяв його за руль і покотив у напрямку місця проживання ОСОБА_12 . Потерпілий ОСОБА_9 неодноразово звертався до них, аби вони ( ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ) віддали велосипед, однак вони його не слухали і продовжили йти.

Прибувши до будинку ОСОБА_12 з велосипедом, він ( ОСОБА_3 ) завів його на територію домоволодіння, і вже знаходячись у дворі, закинув його на дах будинку, куди після цього заліз і перекинув велосипед через паркан на сусідній город, після цього він разом з ОСОБА_10 сховалися на території домоволодіння ОСОБА_12 . Проте приблизно через 15 хвилин до будинку приїхали працівники патрульної поліції, які затримали його і ОСОБА_10 .

Наполягав на тому, що ОСОБА_4 та ОСОБА_14 не винні в цій ситуації, тому що саме він один скоїв цей злочин.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав і надав такі показання.

Так, він 28.03.2020 року зустрівся з раніше знайомими ОСОБА_3 і ОСОБА_10 приблизно о 15:00 годин у їх спільного знайомого на ім`я ОСОБА_12 , який проживає в одному з будинків по вул. Сахалінській у м. Дніпрі. Станіслав попросив у нього гроші в борг, на що він ( ОСОБА_4 ) погодився, однак через те, що у нього грошові кошти були у крупних купюрах, він сказав, що їх потрібно спочатку розміняти. На це ОСОБА_12 сказав, що не може піти з ним, так як у нього вдома перебували гості, і він не міг залишити їх.

Після цього він ( ОСОБА_4 ) пішов в магазин, з ним пішли ОСОБА_3 і ОСОБА_10 . В магазині він розміняв гроші, віддав 300 гривень ОСОБА_3 , аби той передав їх ОСОБА_12 . Після цього він направився на зустріч зі своїм товаришем на ім`я ОСОБА_15 в бік залізничної станції, що знаходиться вгорі по вул. Андрійченка у м. Дніпрі, так як вони домовилися про зустріч у цей день заздалегідь, ще до прибуття додому до ОСОБА_12 . Разом з ним йшли і ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , так як будинок ОСОБА_12 знаходився у тому ж напрямку. На перехресті неподалік від місця мешкання ОСОБА_12 вони попрощалися і він направився до станції, а ОСОБА_3 і ОСОБА_10 пішли в бік будинку ОСОБА_12 .

Відійшовши приблизно на 20-30 метрів від хлопців, він ( ОСОБА_4 ) почув гучні крики ОСОБА_3 і невідомого хлопця з велосипедом, який йшов позаду них вгору по вул. ОСОБА_16 (в подальшому йому стало відомо, що це був потерпілий ОСОБА_9 ). В цей момент між ними почалася бійка, що він визначив для себе через агресивну поведінку як одного, так і іншого хлопця, вони кричали один на одного і махали руками, при цьому ОСОБА_3 декілька разів наніс удари кулаками в обличчя потерпілому, а останній також намагався вдарити ОСОБА_3 . В цей же час ОСОБА_10 знаходився неподалік від хлопців на відстані близько 5-7 метрів і не брав участі у конфлікті.

Він підбіг до них, відштовхнув потерпілого, схопив за руку ОСОБА_3 і сказав йому заспокоїтися, на що останній сказав, що все добре. Після цього він ( ОСОБА_4 ) пішов вгору по вул. Андрійченка, а ОСОБА_3 і потерпілий залишилися на тому ж місці, однак при цьому бійка між ними припинилася. Продовження конфліктної ситуації між ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та потерпілим він не бачив, так як вже покинув вказане місце і пішов в бік залізничної станції, де зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_15 , під час спілкування з яким його затримали працівники поліції, це відбулося приблизно о 19:30 годин 28.03.2020 року. Разом з працівниками поліції на автомобілі прибув і потерпілий, який, втім, сказав, що він ( ОСОБА_4 ) не бив і не відбирав у нього велосипед, проте працівники поліції його все одно затримали і доставили до Новокодацького ВП.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , надав суду наступні показання.

28.03.2020 року близько 19:00 годин він повертався з роботи, йдучи узбіччям вгору по вул. Андрійченка у м. Дніпрі, при цьому він котив належний йому велосипед. Попереду він побачив трьох хлопців, які йшли по вул. Андрійченка у попутному з ним напрямку і голосно спілкувалися між собою, в тому числі, нецензурно, та злегка штовхали один одного, однак йому не було чутно, про що саме вони спілкувалися.

Коли він наблизився до хлопців, один із них (в подальшому йому стало відомо, що це був обвинувачений ОСОБА_3 ) підійшов до нього і почав виражатися на його адресу нецензурною лексикою, при цьому несподівано наніс йому один удар кулаком в ліве око, а його (Тупицького) товариші стояли на відстані приблизно 20 метрів від них та спостерігали. ОСОБА_3 намагався завдати йому ще удари, проте він захищаючись, закрив обличчя руками і відійшов у бік, щоб уникнути ударів, через що вимушений був відпустив свій велосипед, який впав на узбіччя дороги.

Відразу після цього до них підійшов другий хлопець (обвинувачений ОСОБА_4 ), який нічого не кажучи також намагався нанести йому удари руками по голові і верхній частині тіла, проте він закривав себе руками, таким чином захищаючись від останніх. В такий спосіб, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 відтіснили його подалі від велосипеду, який продовжував лежати на узбіччі, на відстань приблизно 5 метрів.

Після цього третій хлопець ( ОСОБА_10 ), який не намагався наносити йому ударів а стояв неподалік, підійшов до велосипеда та підняв його, на що він ( ОСОБА_9 ) сказав, аби той не чіпав його річ і поклав її на місце. Проте ОСОБА_10 не послухав його та продовжив утримувати його велосипед, в той час як ОСОБА_4 і ОСОБА_3 намагалися знову нанести йому удари руками в обличчя і по тілу, а він (потерпілий) захищався.

Коли ОСОБА_3 і ОСОБА_4 помітили, що ОСОБА_10 відкотив його велосипед на відстань близько 15 метрів від них і завернув до провулку, то припинили свої намагання завдати йому ударів і розвернувшись побігли за ОСОБА_10 .. Він (потерпілий) почав кричав їм у слід, аби вони залишили його велосипед, однак вони продовжували швидко рухатися від нього, і він не став їх далі переслідувати, так як боявся, що вони можуть завдати шкоду його здоров`ю.

Після того, як обвинувачені пішли по вул. Сахалінській, він побачив невідому жінку, яка йшла вгору по АДРЕСА_4 . Коли остання підійшла до нього, вона спитала, що сталося, при цьому сказала, що знає вказаних хлопців, так як вони проживають неподалік. Через короткий проміжок часу на вулицю з будинку навпроти місця злочину вийшов чоловік, який сказав, що почув зі свого двору гучні крики, і тому вийшов перевірити, що сталося, і саме він викликав працівників поліції, які прибули на місце через деякий час. Він ( ОСОБА_9 ) розповів їм, що саме сталося з ним, і разом з поліцейськими на їх службовому автомобілі поїхали шукати обвинувачених.

Проїжджаючи по одній із вулиць неподалік від вул. Андрійченка вони побачили літню жінку, яка кричала у сусідній двір про те, що на територію її домоволодіння хтось перекинув велосипед. Поліцейські зупинилися і поцікавилися у вказаної жінки, що саме сталося, після чого витягли з її городу його ( ОСОБА_9 ) велосипед. Після цього вони зайшли до сусіднього домоволодіння, у якому не було хвіртки, звідки вивели ОСОБА_3 і ОСОБА_10 , і всі разом поїхали до Новокодацького ВП.

Вже перебуваючи у відділенні поліції він (потерпілий) побачив, як поліцейські затримали і доставили обвинуваченого ОСОБА_4 .

На його думку, обвинувачені діяли узгоджено втрьох, так як двоє ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , його відволікали, намагаючись завдати йому ударів, в той час як третій ОСОБА_10 , взявши велосипед, почав котити його подалі, а потім вони всі разом заволоділи його велосипедом.

Потерпілий ОСОБА_9 заявив суду, що претензій матеріального і морального характеру до обвинувачених не має, просив суд про призначення покарання для вказаних осіб на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надав суду такі показання.

28.03.2020 року близько 19:00 годин він в складі патруля поліції отримав виклик на службовий планшет про те, що в районі будинку №103 вул. Андрійченка стався грабіж, а саме троє невідомих осіб побили потерпілого і забрали його велосипед.

Прибувши на місце виклику, він зі своїм напарником виявили невідомого раніше хлопця з тілесними ушкодженнями на обличчі і в брудному одязі (в подальшому йому стало відомо, що це був потерпілий ОСОБА_9 ) та чоловіка приблизно 50-ти років.

Потерпілий пояснив йому ( ОСОБА_17 ), що в той час, як він котив свій велосипед по АДРЕСА_4 , троє невідомих хлопців підбігли до нього, при цьому двоє з них почали наносити йому удари по обличчю і тілу, а третій схопив велосипед, після чого вони втрьох втекли, забравши велосипед з собою.

Він ( ОСОБА_17 ) з напарником опитав потерпілого щодо опису, одягу і прикмет хлопців, які напали на нього, передав інформацію щодо вказаних осіб іншим екіпажам патрульної поліції. Чоловік, який перебував поряд з потерпілим, повідомив їм, що зазначених хлопців він часто бачив неподалік, так як вони приходили в гості до свого товариша, який проживає неподалік від місця нападу на ОСОБА_9 на суміжній вулиці, і надав опис будинку їх товариша, а саме це будинок з білим парканом, в якому відсутня хвіртка.

ОСОБА_9 сів з ними у патрульний автомобіль, і вони розпочали пошуки вказаних осіб за планом поліцейської операції «Спіраль». Проїхавши по вул. Сахалінській приблизно 200 метрів, вони побачили, як з території одного з домоволодінь вийшла літня жінка і почала голосно кричати. Під час спілкування з цією жінкою він встановив, що приблизно 10-15 хвилин тому на територію її домоволодіння з сусіднього домоволодіння, яке розташоване через паркан, невідомі особи перекинули велосипед, і вони з напарником дійсно виявили велосипед потерпілого, належність якого підтвердив ОСОБА_9 .

Після цього вони пішли до суміжного домоволодіння з білим парканом, в якому відсутня хвіртка, з якого вийшов чоловік на вигляд 30-35 років, який сказав, що у нього в гостях перебувають його знайомі. Він з напарником оглянув територію навколо будинку, і на городі виявили двох хлопців, які перебували у стані алкогольного сп`яніння (це були обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_10 ). Третього учасника нападу на потерпілого ОСОБА_9 вони не затримували, хто його затримував, йому невідомо.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , який надав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_20 .

ОСОБА_21 , який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка, надав суду такі показання.

28.03.2020 року близько 17:00 годин він знаходився вдома на території свого домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_4 . В цей момент він почув гуркіт і гучні крики з вулиці. Вийшовши на вулицю, він побачив двох хлопців, один з яких за зростом був вищим іншого на голову, які вдвох котили велосипед по вул. Сахалінській від його домоволодіння, при цьому він не бачив їх облич, так як останні йшли вперед по вулиці спиною до нього.

В цей же час він побачив іншого хлопця, який був побитий і розгублений, у нього було побите обличчя, виступила кров на губах, незначні синці (в подальшому йому стало відомо, що це був потерпілий ОСОБА_9 ). Потерпілий пояснив, що він йшов вгору по вул. Андрійченка з велосипедом, в цей момент до нього підбігли незнайомі йому хлопці і стали його бити, відібрали його велосипед і пішли з місця вчинення злочину. На прохання потерпілого він викликав поліцію. В подальшому йому стало відомо, що хлопців, які побили ОСОБА_9 і відібрали його велосипед, працівники поліції затримали в одному з домоволодінь по вул. Сахалінській, також вони знайшли і велосипед потерпілого.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 , надала суду такі пояснення.

Обвинувачений ОСОБА_3 є її сином, вони проживають разом, ОСОБА_10 є товаришем сина. 28.03.2020 року син поїхав в гості до свого батька, який проживає у Діївці в м. Дніпрі, туди він поїхав разом з ОСОБА_10 , який планував залишитися на ночівлю у їх спільного товариша ОСОБА_12 .

Зі слів свого сина і працівників поліції їй стало відомо, що у вказаний день він разом з ОСОБА_10 йшов по вул. Андрійченка у м. Дніпрі, до них приєднався і ОСОБА_4 .

В цей час вони побачили невідомого хлопця з велосипедом, який йшов тою ж вулицею (в подальшому стало відомо, що це був потерпілий ОСОБА_9 . Її син - ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, попросив у нього цигарку, на що потерпілий відповів відмовою. На це її син почав поводитися агресивно і розпочав бійку з потерпілим, наносячи удари кулаками в обличчя потерпілому. При цьому син розповідав їй, що ані ОСОБА_10 , ані ОСОБА_4 не завдавали ударів потерпілому. При цьому велосипед потерпілого забрав саме ОСОБА_10 , а ОСОБА_3 допомагав йому штовхати його.

Крім того, вона пояснила, що її син ніколи не спілкувався з ОСОБА_4 , їй він не був знайомий, на стільки їй відомо, вони не гуляли спільною компанією.

Характеризуючи свого сина, вона пояснила, що він є достатньо агресивним, погано контрольованим нею хлопцем, не реагує на її вмовляння, критику, прохання, може агресивно реагувати на неї, інколи, перебуваючи у нетверезому стані, він міг виражатися на її адресу нецензурною лайкою. Йому подобається вживати алкоголь разом зі своїми товаришами, періодично вона помічала його у неадекватному стані, не похожому на алкогольне сп`яніння, однак впевнено стверджувати, що він був під дією наркотичних засобів чи психотропних речовин, вона не може. З самого дитинства її син був неслухняним, він постійно уходив з дому, аби проводити час і спілкуватися зі своїми друзями, старшими за віком. Вона ніколи не зверталася до психолога чи психіатра з приводу психічного стану сина, а тому не може сказати, чи є у нього які небудь розлади психіки.

ОСОБА_6 вважає, що її синові необхідно дати шанс на виправлення, призначивши покарання з іспитовим строком.

Крім показів потерпілого та свідків, вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у досліджених в судовому засіданні письмових доказах, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.03.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 просив органи поліції притягти до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 28.03.2020 року близько 19:05 годин, знаходячись біля будинку №86-Б по вул. Андрійченка у м. Дніпрі відкрило заволоділа його майном, заподіявши йому тілесні ушкодження;

- згідно витягу з ЄРДР від 28.03.2020 року, за заявою ОСОБА_9 про те, що 28.03.2020 року приблизно о 19 годині біля будинку №86б по вул.Андрійченко в м.Дніпрі, невстановлені особи із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я заявника, відкрито заволоділи його майном, було розпочато кримінальне провадження №0000865 за ч.2 ст.186 КК України;

- протокол огляду від 28.03.2020 року та фото-таблиця до нього, з якого слідує, що об`єктом огляду є велосипед марки «Fuji Nevada», який належить потерпілому ОСОБА_9 , що на момент огляду перебував на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_3 . Вказаним велосипедом в той день - 28.03.2020 року відкрито заволоділи обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження);

- протокол огляду місця події від 28.03.2020 року та фото-таблиця до нього, згідно з якими об`єктом огляду є ділянка місцевості, що розташована на проїжджій частині дороги за адресою: АДРЕСА_4 , де 28.03.2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) відкрито, з застосуванням фізичного насилля заволоділи велосипедом потерпілого ОСОБА_9 , завдавши останньому тілесних ушкоджень;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2020 року, із якого слідує, що потерпілий ОСОБА_9 серед чотирьох пред`явлених для впізнання фотознімків за сукупністю ознак (риси обличчя, очі, брови, губи) на знімку №1 впізнав ОСОБА_10 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження), як особу, яка 28.03.2020 року близько 19:00 годин, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Андрійченка, буд.86-Б, відкрито заволоділа його велосипедом;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 серед чотирьох пред`явлених для впізнання фотознімків за сукупністю ознак (риси обличчя, очі, брови, губи) на знімку №1 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 28.03.2020 року близько 19:00 годин, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Андрійченка, буд.86-Б, нанесла йому тілесні ушкодження, завдавши ударів кулаками по обличчю;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2020 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_9 серед чотирьох пред`явлених для впізнання фотознімків за сукупністю ознак (риси обличчя, очі, брови, губи) на знімку №3 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 28.03.2020 року близько 19:00 годин, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Андрійченка, буд.86-Б, намагався завдати йому тілесних ушкоджень;

- протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 30.03.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 серед чотирьох пред`явлених для впізнання фотознімків велосипедів, за сукупністю ознак (моделлю, кольором, діаметром та розміром шин) на знімку №4 впізнав належний йому велосипед марки «Fuji Nevada», який 28.03.2020 року у нього було відкрито викрадено раніше невідомими особами, заподіявши йому тілесні ушкодження;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.03.2020 року, із якого слідує, що свідок ОСОБА_22 серед чотирьох пред`явлених для впізнання фотознімків за сукупністю ознак (риси обличчя, очі, брови, губи) на знімку №3 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 28.03.2020 року близько 20:00 годин знаходився на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.03.2020 року, згідно з яким свідок ОСОБА_23 серед чотирьох пред`явлених для впізнання фотознімків за сукупністю ознак (риси обличчя, очі, брови, губи) на знімку №2 впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка 28.03.2020 року близько 20:00 годин знаходився на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ;

- висновок судово-товарознавчої експертизи №1563-20 від 06.04.2020 року, із якого слідує, що станом на 28.03.2020 року ринкова вартість велосипеда марки «Fuji Nevada 1.0», рама чорного кольору з зеленими смугами становить 16 000 гривень;

- висновок судово-медичної експертизи №970е від 07.04.2020 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_9 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носу, частково в скроневу та виличну область, що спричинено від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя ліворуч і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки; враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ступінь ознак його загоєння (синець брудно-синюшного кольору на верхній повіці, жовто-зелений по периферії, без чітких меж), можливо вказати, що термін їй спричинення становить 8-10 діб до моменту огляду;

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.04.2020 року і фото-таблиця до нього, із якого слідує, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 в присутності педагога ОСОБА_24 розказав і показав механізм вчинення ним 28.03.2020 року відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 , що було поєднано з заподіянням останньому тілесних ушкоджень; в ході слідчого експерименту неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що після нанесення ударів потерпілому ОСОБА_9 останній відпустив свій велосипед, який впав на землю, і між ними продовжився конфлікт і штовханина, і в цей момент ОСОБА_10 крикнув йому тікати, і вони разом з останнім побігли в бік будинку їх спільного знайомого ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- згідно постанови слідчого від 30.03.2020 року, речовим доказом по справі визнано належний потерпілому ОСОБА_9 велосипед марки «Fuji Nevada», який передано останньому під розписку на відповідальне зберігання.

Суд, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду. При цьому, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , що виразилися у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групи осіб, за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані правильно. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 що виразилися у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинені повторно, за попередньою змовою групи осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

Не погоджуючись з доведенням винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, стороною захисту було заявлено клопотання про визнання недопустимими ряду письмових доказів, а саме: протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2020 року (за участю потерпілого ОСОБА_9 ) та від 30.03.2020 року (за участю свідків ОСОБА_22 і ОСОБА_23 ).

Суд, дослідивши заявлене клопотання, його підстави та обґрунтування, приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання виходячи з наступного.

Так, Верховний Суду у своїй постанові від 26.11.2020 року у справі №742/2200/19 вказав, що будь-яких імперативних вимог щодо пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено. Так само не передбачено й обов`язковості обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками.

Зокрема, така позиція повністю узгоджується з положеннями ст.228 КПК України, якими передбачено порядок пред`явлення особи для впізнання. Згідно із ч.6 ст.228 КПК України, за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах 1 і 2 цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, за матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явлення особи для впізнання.

Як пояснював у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , перед початком проведення з його участю впізнання за фотознімками, він надав свої покази слідчому, щодо рис обличчя осіб, які скоїли відносно нього злочин.

В подальшому, на підставі даних, які запам`ятав потерпілий, він і впізнав серед пред`явлених слідчим фотознімків чоловіків, фотографії з зображенням раніше йому не знайомих обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , вказавши, що саме впізнані ним особи вчинили відносно нього грабіж. Суд вважає, що проведене впізнання повністю узгоджується з правилами та порядком проведення даної слідчої дії.

Отже, з огляду на те, що впізнання за фотознімками було проведене з дотримання вимог ч.ч.1,2 ст.228 КПК України, суд вважає вказані письмові докази належними і допустимими у відповідності до ст.ст.85,86 КПК України.

В ході судового розгляду, шляхом проведення детальних допитів потерпілого, свідків та обвинувачених, суд прийшов до глибокого переконання про правильність кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_10 за ч.2 ст.186 КК України, за ознакою «попередньої змови групи осіб».

При цьому, до показів обвинуваченого ОСОБА_3 в цій частині, суд відноситься критично та вважає їх не щирими, направленими на бажання виправдати дії співучасників ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , взявши всю провину за скоєний злочин особисто на себе. Також, суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_4 , який категорично заперечував в судовому засіданні наявність у нього умислу на скоєння грабежу та і відповідно його попередньої змову з іншими співучасниками. Таку позицію обвинуваченого ОСОБА_4 суд розцінює як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та бажання ухилитися від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

На правильність висновку суду щодо кваліфікації дій обвинувачених, зокрема, вказує існуюча практика Верховного суду, який у своїй постанові від 14.05.2020 року по справі №405/2648/18 вказав, що домовленість групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Так, потерпілий ОСОБА_9 повідомляючи суд про деталі обставин скоєння грабежу, вказав про те, що сприймав дії обвинувачених як такі, що діяли спільно та з одною метою заволодіння його майном.

На підтвердження слів потерпілого, вказує насамперед спільність дій співучасників, яка полягала у тому, що під час скоєння злочину обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 застосовували насилля, намагалися завдавати потерпілому тілесних ушкоджень, викликавши у останнього боязнь та подавивши його волю до супротиву, тоді як третій співучасник - ОСОБА_10 безперешкодно забрав лежачий на землі велосипед, після чого вони разом, додатково не змовляючись заволодівши велосипедом потерпілого, зникли з місця злочину.

Виходячи з вище викладеного, суд обґрунтовано вважає, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_10 діяли повністю узгоджено, за принципом «мовчазної згоди». На це вказує спільність їх умислу, спрямованість на здійснення грабежу, з метою відкритого заволодіння чужим майном, діючи як співвиконавці в спосіб конклюдентних дій, з яких суд робить однозначний висновок про конкретний намір обвинувачених.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ними діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше несудимий, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, а так само дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває. Крім того, суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_9 щодо необхідності призначення покарання для обвинуваченого на розсуд суду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66,67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з реальним відбуванням покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.103 КК України, оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , попередження вчинення ними кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню судом у порядку, встановленому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370-374,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувалися.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі приєднати покарання, невідбуте засудженим за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2015 року, і остаточно призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 28.03.2020 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляди тримання під вартою залишити без змін до набрання чинності вироку.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з дня набрання вироком законної сили.

Речовий доказ, яким визнано велосипед марки «Fuji Nevada», повернутий потерпілому ОСОБА_9 вважати повернутим за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №1563-20 від 06.04.2020 року в сумі 326 (триcта двадцять шість) гривень 88 коп., тобто по 163 (сто шістдесят три) гривні 44 коп. з кожного.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1