Справа № 385/865/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2021 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайвороні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 27 квітня 2021 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Соболівка Теплицького району Вінницької області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, пенсіонера, працюючої лікарем загальної практики - сімейним лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Гайворонської міської ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2021 року за ч.1 ст. 364 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на 1 рік із штрафом в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 гривень,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ст. 366-3 КК України,

за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив :

з 22 травня 2018 року по 02 лютого 2021 року ОСОБА_6 перебувала на посаді головного лікаря комунального некомерційного закладу «Гайворонська центральна районна лікарня» Гайворонської районної ради на підставі контракту, укладеного 22.05.2018 року між нею та головою Гайворонської районної ради Кіровоградської області ОСОБА_7 (із змінами і доповненнями), тобто вона обіймала у комунальному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, отже, мала статус службової особи в розумінні пункту 1 примітки до статті 364 Кримінального кодексу України.
ОСОБА_3 , перебуваючи в зазначений період на посаді головного лікаря комунального некомерційного закладу «Гайворонська центральна районна лікарня» Гайворонської районної ради, яка віднесена до переліку посадових осіб юридичних осіб публічного права відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до примітки до ст. 366-2 КК України.
Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до інформації Національного агентства з питань запобігання корупції щодо послідовності дій у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 вперше зареєструвалась в Реєстрі 29.03.2019 року, о 16 год. 10 хв., тобто при подачі щорічної декларації за 2018 рік, яку подано до Реєстру 29.03.2019 року, о 16 год. 45 хв., а також подала 29.04.2020 року, о 10.11 год., щорічну декларацію за 2019 рік, що є і останньою дією ОСОБА_3 у Реєстрі. Після 29.04.2020 року ОСОБА_6 до Реєстру не заходила та жодних дій не вчиняла по даний час.
Відтак, ОСОБА_3 відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які набули чинності з 30.12.2020, зобов`язана у порядку та строки, визначені вказаними нормативно-правовими актами, тобто з 00:00 год. 01.01.2021 до 00:00 год. 01.04.2021, подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік за формою, що визначена Національним агентством.
Проте ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді головного лікаря Комунального некомерційного закладу «Гайворонська центральна районна лікарня» Гайворонської районної ради, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, за відсутності поважних причин, достовірно знаючи про встановлений ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» обов`язок, не подала річну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (https://public.nazk.gov.ua).
Крім того, з 22 травня 2018 року по 02 лютого 2021 року ОСОБА_6 перебувала на посаді головного лікаря Комунального некомерційного закладу «Гайворонська центральна районна лікарня» Гайворонської районної ради на підставі Контракту, укладеного 22.05.2018 року між нею та головою Гайворонської районної ради Кіровоградської області ОСОБА_7 (із змінами і доповненнями), тобто вона обіймала в Комунальному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, отже, мала статус службової особи в розумінні пункту 1 примітки до статті 364 Кримінального кодексу України.
ОСОБА_3 , перебуваючи в зазначений період на посаді головного лікаря Комунального некомерційного закладу «Гайворонська центральна районна лікарня» Гайворонської районної ради, яка віднесена до переліку посадових осіб юридичних осіб публічного права, відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до примітки до ст. 366-2 КК України.
Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до інформації Національного агентства з питань запобігання корупції щодо послідовності дій у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 вперше зареєструвалась в Реєстрі 29.03.2019 року, о 16 год. 10 хв., тобто при подачі щорічної декларації за 2018 рік, яку подано до Реєстру 29.03.2019 року, о 16 год. 45 хв., а також подала 29.04.2020 року, о 10.11 год., щорічну декларацію за 2019 рік, що є і останньою дією ОСОБА_3 у Реєстрі. Після 29.04.2020 року ОСОБА_3 до Реєстру не заходила та жодних дій не вчиняла по даний час.
Відтак, ОСОБА_3 відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які набули чинності з 30.12.2020 року, звільнившись 24.02.2021 року з посади, яка передбачала подання декларації, зобов`язана у порядку та строки, визначені вказаними нормативно-правовими актами, подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua) декларацію особи, яка припиняє діяльність (декларація «перед звільненням») декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності. Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані відповідно до ст. 45 Закону. Днем припинення діяльності є останній день виконання суб`єктом декларування публічних функцій. Тобто відлік строку подачі декларації «перед звільненням» починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності, а саме з 00 годин 00 хвилин 25.02.2021 року.
Проте ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, за відсутності поважних причин, достовірно знаючи про встановлений ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» обов`язок, не подала декларацію особи, яка припиняє діяльність (декларація «перед звільненням») декларація, яка подається відповідно до абз.1 ч.2 ст. 45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності, тобто починаючи з 00 годин 00 хвилин 25.02.2021 року, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (https://public.nazk.gov.ua).
Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винуватою у пред`явленому обвинуваченні, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини. У вчиненому щиро розкаялася та просила суворо її не карати, вказавши, що повністю усвідомила протиправність своїх дій. Вказала, що вчинила дане кримінальне правопорушення через свою необачність.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судових дебатах просила призначити обвинуваченій кримінальне покарання згідно положень ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, врахувавши покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2021 року. Між тим просила врахувати, що додаткове покарання, призначене їй даними вироком у виді штрафу в розмірі 4 250 гривень обвинуваченою ОСОБА_3 станом на день розгляду даного кримінального провадження виконане.

За згодою сторін, згідно ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу.

Оцінивши показання обвинуваченої ОСОБА_3 , які вона надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомлена із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинили кримінальні правопорушення (проступки), передбачені ст. 366-3 КК України.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ст. 366-3 КК України, оскільки така вчинила умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції".
При призначенні покарання суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом України № 1576- IX від 29.06.2021 року, який набрав чинності з 21.07.2021 року, внесено зміни до статті 366-3 КК України, згідно з якими в абзаці другому після слів «від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин» доповнено словами «або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік».

Оскільки чинна редакція статті 366-3 КК України передбачає більш суворе покарання, аніж попередня, тому до вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення підлягає застосуванню санкції статті 366-3 КК України в редакції, чинній на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Стаття 366-3 КК України в редакції чинній на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 , що передбачене ст. 366-3 КК України, класифікується як кримінальний проступок та у відповідності з приміткою до ст. 45 КК України (в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021 року) не вважається корупційним кримінальним правопорушенням, а також кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України є проступками, дані про особу винної, яка раніше судима, позитивно характеризується за місцем проживання та праці, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Ураховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, наслідки вчинення кримінальних правопорушень (проступків), суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 366-3 КК України в редакції, чинній на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення у виді штрафу в розмірі 2 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на 2 (два) роки.

Саме такий вид та розмір покарання з урахуванням майнового стану обвинуваченої та тяжкості вчиненого з його обставинами є необхідним і достатнім для виправлення засудженої і попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, оскільки судом встановлено, що після постановлення вироку від 10.08.2021 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області, яким ОСОБА_3 засуджена за ч.1 ст. 364 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на 1 рік із штрафом в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 гривень, обвинувачена ОСОБА_3 винна ще і в інших кримінальних правопорушеннях, вчинених нею до постановлення даного вироку, відтак у відповідності до положень ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 слід остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Між тим, при призначенні покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд враховує, що додаткове покарання, яке було призначене ОСОБА_3 згідно вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2021 року у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 гривень, станом на день постановлення даного вироку вже виконано ОСОБА_3 .
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ст. 366-3 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 2 500 (двох тисяч п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 (сорок дві тисячі п`ятисот) гривень, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи покарання призначене Гайворонським районним судом Кіровоградської області від 10.08.2021 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) місяців арешту з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Речові докази: послідовність дій суб`єкта декларування ОСОБА_3 та інформаційний лист суб`єкта декларування ОСОБА_3 залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1

Дата документу 03.12.2021