ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/4398/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3176/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2021 року задоволено клопотання прокурора та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.11.2021 року без визначення застави.
Захисник, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю.
В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що в ухвалі суду вказано, що захисники обвинувачених у судове засідання не з`явилися. Хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Проте таке твердження не відповідає дійсності, оскільки саме 15.09.2021 року о 08.09 була сформована колегія суддів, яка могла призначати час судового засідання та повідомляти про це захисників. Вказує, що не отримував повістки про виклик жодним можливим способом. Незважаючи на це суд залучив захисників для проведення невідкладної процесуальної дії в судове засідання, яке було призначено на 14.00 годину. Але суд не повідомив про призначений час. Передумови для залучення захисників були відсутні. Призначений захисник ОСОБА_8 заявив суду, що вважає своє залучення незаконним, яке здійснено всупереч ст. 53 КПК України та надав суду письмову відмову від нього підзахисного. Натомість колегія суддів не відреагувала на це. Коли залучений захисник заявив про необхідність висловлення заперечень на клопотання, головуючий зазначив, що в цьому не має потреби та колегія суддів видалилася в нарадчу кімнату. Таким чином судом було грубо порушено право обвинуваченого на захист. Вказує про відсутність ризиків, оскільки обвинувачений був звільнений з-під варти 15.09.2021 року о 00.30 годині та мав реальну можливість переховуватися, натомість він з`явився вранці до суду. В клопотанні відсутні обставини, які свідчать про незменшення ризиків чи появу нових.
Вислухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_6 на даний час обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.3 ст.307, ч.2 ст.15 ч.3 ст.305КК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Суд першої інстанції вирішуючи питання щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявні, а тому не вбачав підстав для застосування іншого запобіжного заходу. Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 є уродженцем Дніпропетровської області, проживає та зареєстрований у м. Дніпро. Дані про наявність у обвинуваченого законних джерел заробітку, міцних соціальних зв`язків у місці мешкання, осіб на утриманні, родини, суду не надано. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів групою осіб, один з яких є корисливим, а інші спрямовані проти сфери обігу психотропних речовин, та є особливо тяжкими злочинами. До інкримінованих злочинів причетні інші особи. Враховуючи, що судовий розгляд тільки розпочато та ще не допитано всіх учасників провадження, існують достатні підстави вважати, що обвинувачений у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу може вдатися до дій, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому апеляційний суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій. Ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав, тому враховуючи зміст та серйозність пред`явленого обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Захисник вказує, що після закінчення строку дії попередньої ухвали обвинуваченого звільнили з-під варти та вранці він вже прибув до суду, хоча мав можливість переховуватися. Вказана обставина заслуговує на увагу, проте не є визначальною в оцінці ризику переховування від суду, оскільки зміст пред`явленого обвинувачення свідчить про реальну можливість вчинення обвинуваченим вказаних дій в подальшому у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Виходячи з даних про особу обвинуваченого не вбачається на даний час обставин, які б гарантували належну процесуальну поведінку останнього при застосуванні іншого запобіжного заходу. Щодо доводів захисника про порушення права обвинуваченого на захист колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 422-1 КПК України суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції: ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 54 КПК України відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.
З наданих суду матеріалів встановлено, що ухвалою суду від 15.09.2021 року було залучено захисників для здійснення захисту обвинувачених у судовому засіданні 15.09.2021 року. Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 був присутній захисник адвокат ОСОБА_8 , у зв`язку із чим підстав вважати, що було порушено право обвинуваченого на захист не вбачається. Посилання захисника на те, що розгляд вказаного клопотання не є невідкладною процесуальною дією та суд мав можливість повідомити адвоката ОСОБА_7 , не свідчать про необгрунтуваність судового рішення, оскільки для обрання запобіжного заходу наявні правові підстави. Враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст.178 КПК України, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку, що у даному випадку застосування виняткового запобіжного заходу, а саме тримання під вартою, є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.
З огляду на зазначені для даного провадження обставини, наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді