Провадження №1-кп/447/96/22
Справа №447/2771/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2022 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження 0000177 від 11.08.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верин Стрийського району Львівської області, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у вчиненні

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 ., згідно з судовим рішенням Миколаївського районного суду

Львівської області від 03.04.2019, у справі №447/2337/18,яке набрало законної сили, зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_5 , на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 3888 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку осіб, починаючи з 26.09.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

Так, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про вищевказане судове рішення, а також, будучи попередженим головним державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про обов`язок сплати аліментів та про кримінальну відповідальність у разі несплати боргу з аліментів , злісно ухилився від сплати аліментів за період 26.09.2018 до 31.07.2021, що проявилося у тому, що він добровільно рішення суду не виконав, з приводу працевлаштування до Миколаївської районної філії центру зайнятості не звертався та відповідно не ставав на облік як безробітний.

Окрім цього, ОСОБА_3 , маючи впродовж зазначеного періоду доходи, оскільки не будучи офіційно працевлаштованим працював на будівництві та інших роботах, за що отримував грошові кошти, однак ОСОБА_3 отримані кошти витратив на власні потреби , матеріально дітям не допомагав, їх матеріальним становищем не цікавився , тим самим злісно ухилився від сплати встановлених судовим рішенням аліментів на утримання дітей, що призвело до утворення заборгованості за період з 26.09.2018 до 31.07.2021 станом на 31.07.2021 в сумі 151372,26 грн, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці платежу,призначених судовим рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 03.04.2019.

Таким чином, ОСОБА_3 ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів ( аліментів) на утримання дітей, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, розкаявся у скоєному. Пояснив, що дійсно протягом тривалого часу не виконував рішення суду,щодо сплати аліментів на утримання дітей , хоч неофіційно працював та отримував дохід.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття (п. 1 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт.

З врахуванням вимог ст.ст. 50,65 КК України таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат не понесено.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 381 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 100(ста ) годин громадських робіт.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1