У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа №133/3171/21

13.10.21 м. Козятин

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який підозрюється в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_5 , 11.10.2021 близько 20.00 години, перебуваючи на території власного домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неподалік від входу до будинку, під час раптово виниклого побутового словесного конфлікту з своїм рідним братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, взяв у руку скляну пляшку та умисно наніс один удар по голові ОСОБА_7 . Після чого, не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні наміри, направленні на спричинення тілесних ушкоджень своєму братові, підняв з землі фрагмент дерев`яної колоди та завдав нею три удари по голові ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю. Після цього, ОСОБА_5 відвів свого брата ОСОБА_7 до будинку та залишив на ліжку, де останній втратив свідомість внаслідок нанесених йому тілесних ушкоджень.
12.10.2021 ОСОБА_7 каретою швидкої медичної допомоги з отриманими травмами голови без свідомості госпіталізований до реанімаційного відділення Комунального підприємства «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської міської ради» з діагнозом: важка відкрита черепно-мозкова травма, перелом кісток основи черепа, забій головного мозку важкого ступеню, гостра субдуральна гематома над правою півкулею головного мозку, церебральна кома, набряк та дислокація головного мозку, де цього ж дня о 23:55 годині лікарями було констатовано смерть останнього.
Так, ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
12.10.2021 о 17:15 годині ОСОБА_5 , в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.
13.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Щодо необхідності у обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий вказує на те, що під час досудового розслідування зібрано докази для обґрунтованої його підозри у вчиненні злочину, санкція якого передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та встановлено ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків.
За змістом клопотання, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 зазначається, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки відповідно до ст. 12 КК України обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, а тому розуміючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись.
Ризик, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, полягає у тому, що на даний час свідки в судовому засіданні не допитані, також він обізнаний про місце їх проживання, оскільки вони проживають в одному селі на одній вулиці, тому може шляхом погроз або умовлянь чи у інший спосіб переконувати свідків змінити показання на свою користь.
Ризик, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, полягає у тому, що він не працевлаштований, не має постійного місця роботи чи іншого законного джерела доходів для забезпечення свого існування.
Також клопотання містить посилання на надану Махнівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області характеристику ОСОБА_5 , згідно якої він характеризується посередньо, не має постійної роботи або іншого джерела доходів для забезпечення свого існування. Крім того, він не одружений та у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.
Слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, після даної події не намагався надати допомогу своєму брату ОСОБА_7 , оскільки лише на наступний день після події медичну допомогу та працівників поліції викликала сусідка.
Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому слідчий просив застосувати відносно підозрюваного тримання під вартою терміном на 60 діб.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на обставини, вказані в ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Зазначали, що ризики є недоведеними, зокрема, не надано доказів, що підозрюваний може перешкоджати проведенню слідчих дій або вчиняти нові злочини. Захисник вказала, що ОСОБА_5 визнає свою вину, наміру перешкоджати слідству не має. Вважала, що за можливе застосувати цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що СВ відділенням поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000367 від 12.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, внесеного на підставі повідомлення про те, що 11.10.2021 близько 20:00, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території власного домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого словесного конфлікту зі своїм рідним братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому скляною пляшкою та декілька ударів дерев`яною колодою по голові, від чого останній отримав тілесні ушкодження. Після цього, 12.10.2021 ОСОБА_7 каретою швидкої медичної допомоги з отриманими травмами голови було госпіталізовано до реанімаційного відділення ЦРЛ, де о 23:55 год., цього ж дня лікарями було констатовано смерть останнього.
Як вбачається із карти пацієнта, який вибув із стаціонару №3207, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12.10.2021 о 15 год. 15 хв. було госпіталізовано до реанімаційного відділення Комунального підприємства «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської міської ради», з діагнозом важка відкрита черепно-мозкова травма, перелом кісток основи черепа над правою півкулею головного мозку, церебральна кома, набряк та дислокація головного мозку.
У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, не працюючий.
Із протоколу затримання від 12 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий в прядку ст. 208 КПК України 12 жовтня 2021 року о 17 год. 15 хв.
13 жовтня 2021 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КК України.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення слідчі органи підтверджують такими доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування, а саме:
-рапортом оперативного чергового від 12.10.2021 про прийняття повідомлення зі служби «102», яке надійшло від сусідки ОСОБА_8 , про виявлення нею свого сусіда в будинку в АДРЕСА_1 з тілесними ушкодженнями;
- протоколом огляду місця події від 12.10.2021, яким проведено огляд домоволодіння ОСОБА_5 та прилеглої території (місця вчинення злочину), в ході якого виявлено та вилучено речові докази;
- протоколом затримання ОСОБА_5 від 12.10.2021 в порядку ст. 208 КПК України, яким було вилучено під час особистого обшуку останнього його особистий одяг, у якому він був одягнутий на час вчинення ним злочину.
Також судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої 13.10.2021 Махнівською сільською радою, Козятинського району Вінницької області, ОСОБА_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Із довідки-характеристики, виданої 13.10.2021 Сільським головою с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_5 проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 . За період проживання за місцем реєстрації громадський порядок не порушував, в конфліктних ситуаціях не замішаний, до адміністративної відповідальності не притягувався. Скарг від жителів села та сусідів до сільської ради на нього не надходило.
Відповідно до вимоги про судимість від 13.10.2021, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий.
Відповідно до довідки МСЕК серії АА №946513 ОСОБА_5 являється інвалідом дитинства третьої групи.
З пояснень прокурора, наданих у судовому засіданні, є відомості, що ОСОБА_5 є інвалідом другої групи, однак така інформація ще потребує перевірки та уточнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності усі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
Так, вказана стаття визначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
В судовому засіданні при розгляді клопотання слідчого перевірено наведені у клопотанні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність постійного місця роботи, майновий стан, наявність/відсутність судимостей, а також дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшла висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Отже, на думку суду, обгрунтованість підозри ОСОБА_5 є доведеною.
Разом з тим суд не бере до уваги протоколи допиту свідків на підтвердження обгрунтованості підозри, оскільки вони не були допитані безпосередньо у суді, відповідних клопотань від прокурора суду не надходило.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Встановлюючи наявність ризиків, зазначених слідчим в своєму клопотанню, слідчий суддя приходить до наступного.
Як вбачається із наданих доказів до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає в одному населеному пункті разом із свідками, тому існує ризик, що ОСОБА_5 може впливати на свідків, з метою надання чи зміни ними показань на його користь.
А отже, доведеним є ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в суді не доведено. Так, прокурором не надано доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також не доведено імовірне продовження ним скоєння інших правопорушень. Так, прокурор вказувала, в обгрунтування наявності ризику, передбаченого п.1) ч. 1 ст. 177 КПК України те, що ОСОБА_5 характеризується посередньо, не має постійної роботи або іншого джереладоходів для забезпечення свого існування. Крім того, він не одружений та у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Проте вказані обставини, у сукупності з відсутністю у підозрюваного заперечень щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, не є достатніми, щоб стверджувати про імовірне бажання та можливість переховуватись від слідства та суду.
Також зазначила, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності не намагався надати допомоги своєму брату, оскільки лише на наступний день після події викликала швидку сусідка. Проте ані прокурором, ані слідчим не було обгрунтовано причинно-наслідковий зв`язок між вказаною обставиною та можливістю, на думку прокурора, у зв`язку з цим перешкоджати слідчим діям або переховуватись.
В обґрунтування ризику передбаченого п.5) ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначала, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він не працевлаштований, не має постійного місця роботи, чи іншого законного джерела доходів для забезпечення свого існування. Проте слід зазначити, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно характеристики Махнівської сільської ради - будь-яких скарг від жителів села та сусідів на останнього не надходило. Крім того, відповідно до довідки серії АА №946513, виданої на підставі висновку МСЕК, ОСОБА_5 являється інвалідом дитинства, а отже, як стверджує захисник та сам підозрюваний, отримує допомогу по інвалідності - пенсію.
Отже, доводи прокурора щодо відсутності будь-яких доходів у ОСОБА_5 свого підтвердження не знайшли. Інших посилань на підтвердження ризику вчинення ним кримінальних правопорушень клопотання не містить.
Тобто доведеним є лише ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
При цьому, встановивши певні обставини, слідчий суддя має переконатися про відсутність даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , і який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, і приходить до висновку про те, що можливо запобігти ризику, визначеного п.3) ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж запропоновано слідчим. Так, на думку суду, ризику впливати на свідків, можна запобігти шляхом застосування до ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту. Перебування останнього цілодобово за місцем свого проживання, яке встановлено судом на підставі матеріалів справи, унеможливить його контактування з власної волі із свідками.
Отже, суд вважає, що цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного певних обов`язків цілком здатен забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризику, визначеному п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення сама по собі не може бути підставою, для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Встановлені судом обставини у своїй сукупності вказують на те, що цілодобовий домашній арешт може нівелювати ризик впливу на свідків зі сторони ОСОБА_5 .. Інші ж ризики залишились недоведеними.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 193-197, 309, 310, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , задовольнити частково.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, а саме з 13.10.2021 по 11.12.2021 включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, такі обов`язки:
- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду цілодобово;
-цілодобово носити електронний засіб контролю;
-з`являтися за викликом до суду;
-повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч.5 ст.181 КПК України, згідно з якими працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Вінницького апеляційного суду.
Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.
Повний текст ухвали буде проголошено 18.10.2021 о 15 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_9

Дата документу 13.10.2021