Справа № 621/2192/21
Пр. № 1-кп/621/240/21
ВИРОК
Іменем України

10 грудня 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Баку Азербайджан, який не має місця реєстрації та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, із середньою освітою, раніше судимого:

- 04.09.2006 вироком Балаклійського районного суду Харківської області за ч.1 ст.296 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 11.06.2008 вироком Балаклійського районного суду Харківської області за ч.3 ст.296, ст.71. ст.72 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

- 17.03.2014 вироком Балаклійського районного суду Харківської області за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 при невстановлених обставинах та у невстановлений час, придбав обріз мисливської рушниці, який в подальшому зберігав на території домоволодіння за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу, тим самим порушив вимоги «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 та всупереч Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992.

28.04.2021 року близько 17.30 год., ОСОБА_4 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , взяв обріз мисливської рушниці, який придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу, та на легковому автомобілі перевіз його в с. Лиман Чугуївського району Харківської області. Того ж дня, о 18.11 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, спрямований на збут вогнепальної зброї, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок протиправної діяльності, та перебуваючи на перехресті вулиць Калинової та Горького в с. Лиман Чугуївського району Харківської області, в ході проведення оперативної закупки, отримав від ОСОБА_6 (анкетні дані якого змінено), грошові кошти у сумі 3500 грн., за що збув останньому обріз мисливської зброї, який відповідно до висновку експерта за результатами судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-21/9790-БЛ від 12.05.2021, є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю - обрізом двоствольної гладкоствольної переламної рушниці з горизонтальним розташуванням стволів моделі «ТОЗ-Б»/«ТОЗ-БМ», 16 калібру, виготовлений промисловим способом з подальшим саморобним внесенням змін у конструкцію шляхом скорочення довжини стволів та довжини приклада, та придатний до стрільби. 28.04.2021 року о 18.18 год., Доброскок 0.11. (анкетні дані якого змінено), на відкритій ділянці місцевості поблизу вул. Першотравневої в с. Лиман Чугуївського району Харківської області, добровільно видав працівникам поліції придбаний у ОСОБА_4 вищезазначений обріз мисливської рушниці.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.
Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, зберігання, носіння та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачені ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачені ст.67 КК України: відсутні.

Відповідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину.
Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує, що ним скоєно тяжке кримінальне правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України.
При цьому, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Щодо обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд зазначає, що у відношенні обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 31.05.2021.Строк тримання під вартою встановлено з 31 травня 2021 року.

При вивченні особи підозрюваного встановлено, що він раніше судимий, одружений, має місце проживання.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, то обвинуваченому до набрання вироком законної сили суд змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Крім того, відповідно до ст.72 КК України ОСОБА_4 необхідно зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням суд стягує з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбачено ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 наступні обовязки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 31.05.2021 до 10.12.2021 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 з під варти у залі суду негайно.
До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт на строк 1 (один) місяць, тобто до 09.01.2022, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки на строк 1 (один) місяць, тобто до 09.01.2022: прибувати до суду за кожною вимогою; носити електронний засіб контролю.
Вирок в частині виконання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту покласти на Відділ поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово- балістичної експертизи №СЕ-19/121-21/9790-БЛ склав 1372 грн ( одна тисяча триста сімдесят дві) 96 коп; за проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.14 «Дослідження спеціальних хімічних речовин» №СГ-19/121- 21/12898-ФХД у сумі 2059,44 грн.
Речові докази по справі: джинси синього кольору, обріз двоствольної гладкоствольної переламної рушниці з горизонтальним розташуванням стволів моделі «ТОЗ-Б»/«ТОЗ-БМ» 16 калібру виробництва СРСР, заводський номер на основних деталях знищено, який знаходиться у камері зберігання речових доказів ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1