Номер провадження: 11-кп/813/2433/21
Номер справи місцевого суду: 496/379/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 на ухвалу Теплодарського міськсуду Одеської обл. від 04.10.2021 про повернення застави у кримінальному провадженні №0001329 від 02.12.2020 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України

установив:

Вищезазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції задоволено клопотання ОСОБА_5 про повернення застави у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Повернуто заставодавцю ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму внесеної застави в розмірі 42040 гривень, на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №947/17262/20, на рахунок заставодавця ОСОБА_5 № НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , банк одержувача АТ КБ «Приватбанк», одержувач - ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 (квитанція АТ «Альфа-Банк» №1-4499К від 27.07.2020), - застава підозрюваного ОСОБА_4 .

Водночас, прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду 1-ої інстанції, яка надійшла на адресу Одеського апеляційного суду 26.11.2021.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Водночас, ст. 422-1 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

В апеляційній скарзі взагалі не містяться посилання на жодні засади кримінального судочинства як підставу для апеляційного перегляду зазначеної вище ухвали суду 1-ої інстанції.

Відповідно до апеляційної скарги та оскаржуваної ухвали встановлено, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України знаходиться в провадженні Теплодарського міського суду Одеської області на стадії судового розгляду.

При цьому, 04.10.2021, в судовому засіданні відбувся розгляд клопотання заставодавця ОСОБА_5 про повернення застави, яке ухвалою суду 1-ої інстанції було задоволено.

Разом з тим, в даному випадку під час судового засідання обвинуваченому ОСОБА_4 не застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою, а розглядалось клопотання про повернення застави.

Суддя-доповідач враховує, що ухвала про повернення застави, постановлена на стадії судового розгляду провадження в суді 1-ої інстанції, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

При цьому, в резолютивній частині ухвали Теплодарського міськсуду Одеської обл. від 04.10.2021 помилково зазначено про порядок та строки її оскарження.

Більш того, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачає, що однієї із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі прокурор оскаржує ухвалу, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то вважаю, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та повернути її апелянту.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 331, 370, 392, 399, 419, 532 КПК України, суддя доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_3 на ухвалу Теплодарського міськсуду Одеської обл. від 04.10.2021 про повернення застави у кримінальному провадженні №0001329 від 02.12.2020 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Копію ухвали з копією апеляційної скарги направити прокурору Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2