Справа № 368/402/19
УХВАЛА
Іменем України
"18" січня 2022 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 та представника скаржника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ :
скаржник ОСОБА_4 та її представник просять слідчого суддю поновити строк звернення з цією скаргою, якщо суд дійде висновку про її пропущення, скасувати постанову слідчого СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 від 22.01.2020р. про закриття кримінального провадження №0000663 від 15 вересня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та продовжити досудове розслідування, обґрунтовуючи скаргу наступним.
В провадженні слідчого СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 перебувало кримінальне провадження №0000663 від 15 вересня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.
Приводом для внесення відомостей до ЄРДР по вказаному вище кримінальному провадженню, слугувала те, що 14.09.2014 року близько 12 год. в м. Ржищів, по вул. 60-річчя Жовтня, 45 гр. ОСОБА_7 вдарив головою гр. ОСОБА_4 об цегляну стіну, чим спричинив останній тілесні ушкодження.
22.01.20 р. вказане вище кримінальне провадження кримінальне провадження було закрите, у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального проступку в діяннях ОСОБА_7 , передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про що винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 22.01.2020 р., яка фактично була отримана нею 11.08.2021 р.
У мотивувальній частині постанови зазначено наступне: «В ході слідства встановити будь-яких інших свідків чи очевидців даної події не представилось можливості».
З даною постановою вона не погоджується, оскільки винесена з порушення кримінального законодавства. Так, слідчий не провів належного досудового розслідування, не в повному обсязі з`ясував всі обставини справи, не дослідивши при цьому всі важливі обставини справи, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу до судового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:
- вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
- мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
- резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, її суть зводиться на припущення, що в даному випадку здійснено усі необхідні слідчі дії, без значення власне цих дій, що в свою чергу і потребує перевірки, чи дійсно слідчим було здійснено усі необхідні слідчі дії.
Крім того, у контексті положень ч. 5 ст. 110 та ст. 284 КПК України прийняте за результатами досудового розслідування рішення про закриття кримінального провадження повинне бути мотивованим, у ньому повинне бути зазначено, чому визнано, що наведені у повідомленні обставини та добуті під час досудового слідства докази вказують на відсутність події кримінального правопорушення, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення чи не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.
Таким чином, слідчий прийняв рішення, у якому жодним чином не відображаються результати досудового слідства та передчасно закривши кримінальне провадження, слідчий в односторонньому порядку здійснив досудове розслідування даного кримінального провадження.
Проте будь-якої оцінки вказаним вище доказам та, відповідно, будь-якого мотивування висновків щодо відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, слідчим не надано. Фактично слідчим лише зазначено, що ним нібито виконані усі необхідні дії, без будь-якої їх оцінки та будь-якого мотивування висновків, до яких дійшов слідчий на підставі оцінки вказаних доказів.
Крім того, слідчим повністю не виконані вказівки від 05.01.2015 року та повторні вказівки від 03.02.2015 року прокурора Кагарлицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 в частині проведення слідчого експерименту з потерпілою, не проведені одночасні допити між потерпілим та свідками, потерпілою та ОСОБА_7 , які були очевидцями подій 14.09.2014 року, що призвело до поверхневого та необ`єктивного розслідування даної справи.
Між тим, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є в тому числі забезпечення повного розслідування і судового розгляду. З наведених вище положень КПК України вбачається, що слідчий, вирішуючи питання про закриття кримінального провадження, повинен надати оцінку кожному доказу та відповідним чином обґрунтувати мотиви прийняття постанови, обґрунтованість чи незаконність постанови слідчого про закриття кримінального провадження є підставою для її скасування.
З мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчого неможливо встановити дотримання слідчим вимог щодо забезпечення повного розслідування та наявності достатніх підстав для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним та упередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Відповідно до п. 3- ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Враховуючи ту обставину, що оскаржувана постанова була отримана лише 11.08.2021 р., тому строк на її оскарження припадає на 25.08.2021р.
Скаржник ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 підтримали скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо вирішення даної скарги полагається на погляд суду.
Слідчий СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, заяв та клопотань не заявляв.
Слідчий суддя, вислухавши думку скаржника, її представника та прокурора, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, її представника, захисника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.
Судом встановлено, що слідчим СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000663, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину в діяннях ОСОБА_7 .
Із оглянутих матеріалів кримінального провадження № 0000663 від 15.09.2014 року вбачається, що 14.09.2014 року близько 12 год. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_7 вдарив головою гр. ОСОБА_4 об цегляну стіну, чим спричинив останній тілесні ушкодження.
Відомості за вказаним фактом внесені 15.09.2014 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000663 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.
17.09.2014 року потерпілій було вручено пам`ятку про процесуальні права потерпілого.
У ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №24 від 16.09.14 р. в ОСОБА_4 дійсно маються легкі тілесні ушкодження, проте утворитися внаслідок поштовху її головою об цегляну стіну сторонньою особою вони не могли.
Згідно чинного кримінального законодавства, підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочин а саме: об`єкт, суб`єкт, об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак свідчить про те, що дії особи, поведінка, яка оцінюється у кожному конкретному випадку не є злочином. Зокрема, суб`єктивна сторона даного злочину характеризується умислом на спричинення тілесних ушкоджень. Однак у слідства немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_7 умисно та передбачаючи наслідки заподіяв ОСОБА_4 будь-які тілесні ушкодження.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Приймаючи до уваги те, що в ході досудового розслідування встановити будь-яких свідків та очевидців даної події, які б могли достеменно підтвердити причетність ОСОБА_7 до заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не представилось можливим, а також те, що відсутні будь-які об`єктивні докази винуватості ОСОБА_7 , слідство приходи до висновку про відсутність в даному випадку складу злочину передбаченого ст. 125 К України.
У відповідності до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом,оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України,слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих дій і негласних слідчих дій, витребування й отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових і фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Слідчий зобов`язаний встановити наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення /злочину/ передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України та прийняти мотивоване процесуальне рішення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст.. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу ( ст.110 КПК України).
Вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, при проведенні досудового розслідування та при закритті кримінального провадження в повній мірі слідчим дотримано не було.
При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
Відповідно до ст. ст.. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.
Так в матеріалах кримінального провадження міститься висновок експертизи, але не в повній мірі перевірені дані, що заявлялися скаржником, а саме: не враховано акт про надання медичної допомоги та не перевірені обставини зазначені скаржником.
Окрім того, необхідність перевірити дані вказані скаржником шляхом проведення слідчого експерименту як із скаржником, так і особою щодо якої висловлено скаржником.
Тобто, слідчому необхідно з`ясувати вище зазначені обставини, які мають значення для кримінального провадження, обґрунтовано проаналізувати всі докази та прийняти законне процесуальне рішення.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадженні - заявником, потерпілим, його представником.
Підсумовуючи наведене слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова винесена слідчим без урахуванням усіх обставин справи, без проведенням під час досудового розслідування необхідного об`єму перевірочних дій, який був би достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення, постанова про закриття кримінального провадження є такою, що суперечить вимогам ст. 284 КПК України, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 від 22.01.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0000663 від 15 вересня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України - скасувати.
Кримінальне провадження № 0000663 від 15 вересня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України повернути до Обухівського РУП ГУ НП в Київській області для проведення розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1