Провадження № 11-сс/4808/263/21
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування,

в с т а н о в и в :
1. Зміст рішення.
1.1. Підозрюваному ОСОБА_8 продовжений строк тримання під вартою до 28 жовтня 2021 року включно (у межах строку досудового розслідування).

1.2. 27.07.2021 біля 18.20 у середині закинутого складського приміщення, яке розташоване позаду нічного клубу «Atmosfera», що по вул. Гетьмана Мазепи, 168, в м. Івано-Франківську, перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які розпивали алкогольні напої. У подальшому до них прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_13 .

У ході спілкування ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_8 про те, що між нею та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, під час якого останній наніс їй декілька ударів ціпком у ділянки спини та обличчя.

З метою вирішення вказаного конфлікту ОСОБА_8 покликав ОСОБА_10 на вулицю. Надалі, перебуваючи неподалік вищевказаного закинутого складу, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, у ході якого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , діючи умисно, ОСОБА_8 завдав потерпілому декілька ударів кулаками у ділянку голови. У цей час потерпілий ОСОБА_10 відійшов на декілька кроків назад, після чого ОСОБА_8 , продовжуючи протиправні дії, діючи умисно, наніс цілеспрямований удар кулаком лівої руки у голову ОСОБА_10 справа, після якого останній впав на землю. Після цього у конфлікт втрутилась ОСОБА_12 , яка відтягнула ОСОБА_8 від потерпілого.

У результаті неправомірних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 згідно довідки КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 27.07.2021 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, субдуральної гематоми, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Після вчинення протиправних дій ОСОБА_8 затримано працівниками поліції, а потерпілого ОСОБА_10 доставлено в приміщення КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», що по вул. Федьковича, 91, в м. Івано-Франківську, де ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

1.3. Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , враховуючи обґрунтованість підозри, доведеність наявності ризиків, які не зменшилися, вагомість доказів про вчинення ОСОБА_8 вказаного злочину, характеризуючі особу останнього дані, дійшов висновку про недостатність доводів захисника підозрюваного для відмови в задоволенні клопотання прокурора та, натомість, достатність підстав для його задоволення продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою без визначення застави.

2. Доводи апеляційної скарги:
- слідчий суддя неповно та необ`єктивно дослідив обставини, що враховуються при продовженні строку тримання під вартою, не обґрунтував неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою;

- слідчий суддя не врахував, що клопотання слідчого та додатки до нього не відповідають вимогам, регламентованим ст. 184, ст. 199 КПК України, оскільки клопотання підготовлене формально з викладенням лише обставин події та зазначенням суб`єктивної думки слідчого щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- наявність ризиків не підтверджена, зокрема: ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, необґрунтовано неможливість застосування домашнього арешту з огляду на наявність в ОСОБА_8 постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, взагалі не надано оцінку документам, які долучені стороною захисту та підтверджують проблеми зі здоров`ям підозрюваного;

- в ухвалі слідчого судді про правову позицію захисту згадано одним реченням, хоча на клопотання прокурора було подано заперечення з рядом аргументів щодо неможливості застосування такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Просять оскаржувану ухвалу скасувати, звільнити ОСОБА_8 з-під варти, обравши йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Розглянути апеляційну скаргу за участі підозрюваного.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.
3.1. В засіданні апеляційного суду підозрюваний та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з указаних у ній мотивів.

3.2. Прокурор доводи апеляційної скарги заперечила з огляду на їх безпідставність, просила законну та обґрунтовану ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

4. Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з таких мотивів.
4.1. Норми.

За ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Нормою ч. 1 ст. 194 КПК України (КПК) на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1. ст. 183 КПК).

Тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК (ч. 1 ст. 183 КПК).

4.2. Щодо обґрунтованості підозри.

У матеріалах провадження є достатні документарні дані, які пов`язують ОСОБА_8 з подією злочину (протоколи огляду місця події, протоколи допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 . Досудове розслідування, з огляду на обґрунтованість підозри та необхідність завершення слідчих та процесуальних дій, продовжено з об`єктивних причин.

4.3. Щодо ризиків і можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає обґрунтованим та доведеним, що ризики, зазначені у клопотанні (п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК), продовжують існувати: можливість втечі (переховуватись), впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

По-перше. ОСОБА_8 підозрюється за ч. 2 ст. 121 КК - у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого тяжкого злочину (ст. 12 КК), за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Тяжкість покарання може спонукати уникнути його і є вагомою обставиною для продовження тримання під вартою, позаяк підтверджує реальну ймовірність утечі.

У ОСОБА_8 відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли переважити спонукання уникнути ймовірного покарання.

Він не має сім`ї, дітей, роботи.

Тому ризик утечі, на переконання апеляційного суду, має високу ймовірність і як підстава для подальшого утримання підозрюваного під вартою є доведеним.

По-друге. ОСОБА_8 був засуджений вироком Тисменицького районного суду від 27.06.2014 за ч. 1 ст. 115 КК України (ст. 69 КК) до позбавлення волі на 4 роки 7 місяців.

Насильницький характер попереднього злочину (ч. 1 ст. 115 КК) та обґрунтована підозра у вчиненні після відбуття покарання нового, також насильницького злочину, який призвів до смерті людини (ч. 2 ст. 121 КК), указує на реальну можливість та, відповідно, ризик скоєння ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, якщо він не буде перебувати під вартою.

Для запобігання цьому прийняте обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою, який на цей час ще не вийшов за межі розумного (за умов оперативного завершення досудового розслідування).

По-третє. Знайомство свідків із ОСОБА_8 , їх проживання неподалік, є свідченням високої імовірності впливу на них у разі перебування підозрюваного на волі, позаяк до перехресного допиту в суді письмові показання свідків слідству є такими, які за звичайних умов дають тільки підставу для обґрунтованої підозри і потребують перевірки в судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

Вплив на свідків, і зміна їх показань у зв`язку з цим, можуть перешкодити досягненню завдань кримінального провадження.

Інші доводи апеляції правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Даних про неможливість утримання ОСОБА_8 під вартою немає.

5. Оскаржене рішення є законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий ОСОБА_3
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5