Справа №639/6391/21
Провадження №1-в/639/489/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ, звільнення від покарання або пом`якшення призначеного покарання на підставі ч. 2, 3 ст. 74 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому він посилається на той факт, що вироком Старобільського районного суду Луганської області від 24.02.2021 року він був засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі, до набрання чинності Законом України від 22.11.2018 року №2617-VІІІ, набрав чинності 01.07.2020 року. Оскільки вказаним Законом пом`якшено покарання за статтею 185 КК України, засуджений ОСОБА_4 просить звільнити його від призначеного покарання покарання або пом`якшити покарання за вироком суду на підставі ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 та представник ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» та у судовому засіданні участі не приймали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, на адресу суду надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України розгляд зазначеного клопотання проведено судом без участі засудженого та представника ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)», які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, оскільки їх відсутність у судовому засіданні не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_3 просила суд відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , оскільки призначене йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 6 місяців, передбачене за санкцією цієї статті й після внесення змін Законом України від 22.11.2018 року №2617-VІІІ, а тому відсутні правові підстави для задоволення цього клопотання засудженого.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.

Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
З матеріалів особової справи встановлено, що вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2019 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та йому призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України засуджений ОСОБА_4 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У період звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 було вчинено нові кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ст. 389-2 КК України.
Вироком Старобільського районного суду Луганської області від 24.02.2020 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 389-2 КК України, та йому призначене покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту;
-за ст. 389-2 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.03.2019 року, ОСОБА_4 остаточно призначене покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 26.03.2020 року.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.
Суд зазначає, що Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року не було внесено будь-яких змін до частини 4 статті 407 та статті 389-2 КК України, за якими засуджувався ОСОБА_4 .
Покарання за санкціями цих статей Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року не пом`якшувалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції чинній з 01.07.2020 року), санкція передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Призначене за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 24.02.2020 року ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції чинній з 01.07.2020 року).

Таким чином, в даному випадку відсутні правові підстави для приведення вироку Старобільського районного суду Луганської області від 24.02.2020 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до Кримінального кодексу України (з урахуванням змін внесених Законом України від 22.11.2018 року №2617-VІІІ), оскільки призначене засудженому за вироком суду покарання відповідає санкції статті нового закону, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 372, 376, 392, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Старобільського районного суду Луганської області від 24.02.2020 року у відповідність до Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України від 22.11.2018 року №2617-VІІІ, звільнення від покарання або пом`якшення призначеного покарання на підставі ч. 2, 3 ст. 74 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1