справа № 208/8442/21
№ провадження 1-кп/208/580/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000533 від 05.09.2021 та угоду про визнання винуватості від 29.09.2021 року укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000533 від 05.09.2021, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні з іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_5 , по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 24.06.2003 Заводським PC м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за ч.3 ст.185 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.104 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік;
- 13.12.2004 Заводським PC м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за ч.3 cт.185 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі cт.71 КК України, частково приєднати невідбутий термін 1 міс. по вироку Заводського PC м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.06.2003, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі в ВК. Звільнений 31.03.2006, Павлоградська ВК Дніпропетровської області, Постанова суду Павлоградського PC Дніпропетровської області 23.03.2006 ст.107 КК України, умовно-дострокове, невідбутий термін 1 рік 5 місяців 8 днів.
- 11.12.2006 Дніпровським PC Дніпропетровської області, за ч.3 ст.185, до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбутий термін 6 місяців по вироку Заводського PC м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.12.2004 до відбуття З роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.09.2009 Солонянська ІК Дніпропетровської області (№21), Постанова суду Солоненського PC Дніпропетровської області 07.09.2009 ст.81 КК України, умовно-дострокове, невідбутний термін 7 місяців 7 днів;
- 29.08.2011 Інгулецький PC м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.
- 14.12.2011 Заводським PC м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за ч.2 ст.185, ч.3 cт.185, ч.1 cт.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднати невідбутий термін 1 місяць по вироку Інгулецького PC м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29.08.2011 строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбутий термін 1 місяць по вироку Заводського PC м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.12.2006 до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 06.09.2014 Солонянська ІК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю терміну покарання.
- 11.02.2015 Заводським PC м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за ч.2 ст.15, ч.2 cт.185 КК України до позбавлення волі на строк 4роки, на підставі cт.75, 76 КК Украйни від відбуття покарання звільнити з іспитовим терміном 4 роки. По визначенню Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.04.2015 вирок від 11.02.2015 в частині призначення покарання відмінити, вважати судимим по ч.2 cт.15, ч.2, ст.185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки в 3/С 09.04.2015. По визначенню Заводським PC м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.10.2015 відмінити іспитовий термін направити в ІК строком на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 14.12.2018, Солонянська ІК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю терміну покарання.
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Повторно, 03.09.2021 приблизно о 05.30 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на території автомобільної стоянки «Меркурій», яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр. Т. Шевченка, буд. 46А. На вищезазначеній автомобільній стоянці на 13 місці він побачив автомобіль Volkswagen Tiguan (Фольксваген Тигуан), державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до вищезазначеного автомобіля, з метою таємного викрадення будь-якого майна, що має майнову цінність.

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до сховища, а саме автомобіля Volkswagen Tiguan (Фольксваген Тигуан), державний номерний знак НОМЕР_2 . 03.09.2021, приблизно о 05.30 ОСОБА_4 діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та корисливої мети, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а власник автомобіля Volkswagen Tiguan (Фольксваген Тигуан), державний номерний знак НОМЕР_1 , відсутній, діючи умисно, повторно, таємно, шляхом розбиття лівого скла двері (предметом який в ході досудового розслідування не встановлено), проник до автомобіля Volkswagen Tiguan (Фольксваген Тигуан), державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 . Продовжуючи реалізацію свого прямого протиправного умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що він здійснює таємне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, ОСОБА_4 викрав майно, що знаходилось у вищевказаному автомобілі та належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: автомобільну магнітолу BOSCH VW-5KO 035 190 A, VWZ1Z3N1806772, НОМЕР_3 , вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 4875/4876-21 від 28.09.2021 станом на 03.09.2021 становить 22 704 гривень 00 копійок та трос буксиру вальний жовтого кольору фірми Vitol ТР 209-5-1 вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 4875/4876-21 від 28.09.2021 станом на 03.09.2021 становить 277 гривень 00 копійок.

Після чого ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 22 981 грн. 00 коп.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у сховище, вчиненому повторно.

29.09.2021 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:

Обвинувачений під час досудового розслідування беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому діянні та зобов`язується:

1) співпрацювати з правоохоронними органами у наданні відомостей про осіб, що причетні до вчинення злочинів та обставини, при яких вказані особи вчиняють злочини;

2) сприяти розслідуванню та дати показання свідка щодо обставин та осіб, які займаються вчиненням злочинів, а також виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 22 981 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, тому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого (згідно зі ст.66 КК України), є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого (згідно ст. 67 КК України), в ході проведення досудового розслідування не встановлено.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого (раніше судимого, офіційно не працевлаштованого), Сторони узгодили покарання:

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановити іспитовий термін 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Сторонам роз`яснено, що відповідно до положень ч.2 ст.473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена

Відповідно до ч.3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця Угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч.4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч.З ст.424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання даної Угоди для підозрюваного є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

У разі невиконання обвинуваченим Угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена Угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Обвинуваченому роз`яснено, що умисне невиконання цієї Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Винним визнає себе повністю, розкаюється, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що злочин скоїв при обставинах, вказаних в обвинувальному акті. Потерпілому майно повернув. Просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду, не бажає щоб суд розглядав справу в загальному порядку, укладення угоди є добровільним.

Від потерпілого ОСОБА_6 отримана заява про розгляд справи без його участі. Також потерпілий надав згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину, надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, повне визнання вини, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, завданих кримінальним правопорушенням, відшкодування шкоди потерпілому, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, а тому вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості.

Питання щодо судових витрат слідує вирішувати в порядку, передбаченому ст.124 КПК України,

Питання щодо речових доказів слідує вирішувати в поряду, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,472,473,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.09.2021 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000533 від 05.09.2021, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності його захисника ОСОБА_5 з іншої сторони.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 в період випробувального терміну такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 343,22 грн. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи за № 4875/4876-21 від 28.09.2021 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.09.2021 р. на автомобільну магнітолу BOSCH VWZ1Z3N1806772, НОМЕР_3 та трос буксирувальний жовтого кольору, Vital НОМЕР_4 .

Речові докази:
- автомобільну магнітолу BOSCH VWZ1Z3N1806772, НОМЕР_3 та трос буксирувальний жовтого кольору, Vitol НОМЕР_5 , передану потерпілому ОСОБА_6 на зберігання залишити у нього.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473,394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1