Справа № 462/6864/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/431/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 , на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 03 березня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03 березня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 рік. Зобов`язано ОСОБА_7 , відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання протягом іспитового строку. Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
За вироком суду, 31 січня 2020 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на АДРЕСА_2 , маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження дверей та злому навісного замка, проник в підвальне приміщення, що належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав належне потерпілому майно, а саме: металевий візок, металеву сушку для фруктів та металевий обігрівач, що згідно висновку експерта №16/252 від 02 квітня 2020 року становить 841 грн 00 коп.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , 31 січня 2020 року близько 12 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження навісного замка підвального приміщення, належного ОСОБА_9 , проник у вказане приміщення звідки таємно викрав належне потерпілому майно, а саме: дві пари лижних палок, орієнтовною вартістю 300 грн 00 коп. та металеву трубу від карниза, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.
Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення чи сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Судовий розгляд у справі проведено у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, потерпілий подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що такий підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, неповнотою судового розгляду та через невідповідність призначеного обвинуваченому покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним щодо особи обвинуваченого. Вказує, що розгляд справи здійснено з порушенням вимог КПК України, а саме підготовче судове засідання проведено без його участі, оскільки він не був повідомлений про час та дату його проведення, що позбавило його можливості реалізувати право відводу суду та прокурору, а також подати скаргу, відповідно до положень ч. 2 ст. 303 КПК України. Апелянт ставить під сумнів розгляд справи у відсутність іншого потерпілого ОСОБА_9 , від якого наявна в матеріалах справи заява, однак така не зареєстрована. Зазначає про порушення судом вимог ст.. 349 КПК України, адже жоден із потерпілих не дав свою згоду на розгляд справи за правилами ч. 3 цієї статті Кодексу, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Крім цього, судом не враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а визнання ним вини та розкаяння свідчать про те, що здійснюючи їх, обвинувачений в такий спосіб хоче уникнути відповідальності та понесення покарання у виді позбавлення волі. В даному випадку, судом безпідставно застосовано положення ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який апеляційну скаргу потерпілого підтримав, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення.
Згідно вимог ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та інших учасників судового провадження.
Проте ці вимоги закону судом першої інстанції виконані не були, оскільки як вбачається з матеріалів провадження підготовче судове засідання у даній справі по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, всупереч вимогам ч. 2 ст. 314 КПК України, проведено за відсутності потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та при цьому в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення вказаних учасників кримінального провадження про призначення підготовчого судового засідання.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
В той же час вказані порушення вимог процесуального закону, на переконання колегії суддів, перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим вирок Залізничного районного суду м. Львова від 03 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 , з огляду на положення ч. 1 ст. 412 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволити.
Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 03 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4