Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/661/22
Провадження № 1-кс/644/112/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду в м. Харкові клопотання дізнавача СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000034 від 21.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, -

УСТАНОВИВ:
01.02.2022 року до суду подано відповідне клопотання. В обґрунтування клопотання зазначено, в ході досудового розслідування встановлено, що 20.01.2022 року о 14.00 годині, знаходячись біля зупинки громадського транспорту по проспекту А.Альошина, у м.Харкові, невстановлена особа, шляхом обману заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_5 НОМЕР_1 , чим спричинила останнього матеріальну шкоду. В ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що на даний час мобільним телефоном користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проведення його допиту у якості свідка повідомив, що придбав телефону у своєї знайомої ОСОБА_7 за 500 гривень, а також добровільно видав мобільний телефон. Даний мобільний телефон відповідно до постанови визнано речовим доказом.

Оскільки даний телефон має значення для встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а також має відповідно до ст.98 КПК України значення речового доказу є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою належного забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з метою надання даних предметів для безпосереднього дослідження в суді, просив накласти арешт на мобільний телефон Blackview 4900, чорного кольору IMEI.1 30066, IMEI.2 30074, що був виданий свідком ОСОБА_6 , та заборонити вчинення дій направлених на його використання, передачу чи відчуження. Визначити місцем зберігання телефону камеру зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області.

Дізнавачем подано до суду заяву про підтримання клопотання, розгляд справи за його відсутності. Власник майна ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали за клопотанням, встановлено наступне.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0000034 від 21.01.2022 року відомості внесені за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за заявою ОСОБА_5 , за обставинами, 20.01.2022 приблизно о14.00 годині, знаходячись біля зупинки громадського транспортну по проспекту Архітектора Альошина у м.Харкові, невстановлена особа, шляхом обману, заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_5 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду. Дізнавач ОСОБА_3 , прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_8 ..
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його передачі та відчуження, а згідно вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третьою особою таким майном. Вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів.

Як вбачається з матеріалів за клопотанням, допитаний у якості потерпілого ОСОБА_5 , пояснив, що 20.01.2022 року приблизно о 16.00 годині він вийшов з дому та направився до знайомої з метою придбати горілки. Після цього, придбавши горілку він направився додому. Проходячи по вулиці Фр.Крала на перехресті з вулицею Генерала Момота, біля зупинки транспорту, до нього звернулись двоєї чоловіків, віком приблизно по 25-30 років, запитали мобільний телефон, оскільки у них закінчились гроші, він передач одну з цих хлопців мобільний телефон Blackview 4900, чорного кольору IMEI.1 30066, IMEI.2 30074. Потім він відволікся, а коли обернувся чоловіків вже не було поряд, він здивувався, запанікував, шукав їх, але марно. Пішов додому та вже звідти зателефонував в «102». Надав під час допиту документи на мобільний телефон.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він 22.01.2022 року приблизно о 20.00 годині зайшов у ломбард з метою викупити свій мобільний телефон, але касир розповів, що час вийшов та його телефон не був йому повернутий. Після цього, він в районі ринку ХТЗ по проспекту ОСОБА_9 зустрів знайому ОСОБА_10 , він розповів, що залишився без телефону, вона запропонувала купити у неї мобільний телефон та надала йому мобільний телефон Blackview 4900, в масивному захисному корпусі чорного кольору, сенсорний дисплей, з тріщинами по екрану, він не питав чий це телефон, придбав його за 500 гривень. Телефон був в робочому стані, він його увімкнув та вставив свою картку, зателефонував, все працювало. Про те, що телефон викрадений дізнався від працівників поліції.

31.01.2022 року свідок ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон. Постановою від 31.01.2022 року мобільний телефон визнаний речовим доказом та визначено місце зберігання камера схову речових доказів.

Даний мобільний телефон має значення для встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а також має, відповідно до ст.98 КПК України, значення речових доказів - матеріальних об`єктів, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із доводами дізнавача щодо необхідності з метою отримання інформації, щодо вчиненого правопорушення, зібрання доказів, для встановлення винних осіб, що причетні до вчинення правопорушення за вказаних обставин, є доцільним накласти арешт на відповідне вилучене майно.

Оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Що стосується вимоги клопотання про визначення місця зберігання телефону, то зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. При цьому, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Тобто, вимогами процесуального закону не передбачено обов`язку слідчого судді при вирішенні питання про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту, визначати місце зберігання відповідного арештованого майна, окрім того, відповідно до постанови про визнання телефону речовим доказом, місце зберігання визначено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання дізнавача СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000034 від 21.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон Blackview 4900, чорного кольору IMEI.1 30066, IMEI.2 30074, що був виданий свідком ОСОБА_6 .. Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 02.02.2022 року. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1