Справа № 598/1580/21
провадження № 1-в/598/2/2022
УХВАЛА

іменем України

"17" лютого 2022 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі Тернопільської області клопотання засудженої ОСОБА_5 про заміну покарання більш м`яким, зменшення строку і звільнення від покарання,умовно-дострокове звільнення засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, раніше неодноразово судимої:

1)вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2000 року за ч.2 ст.206 КК Українидо покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

2) вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 жовтня 2005 року за ч.1 ст.115, ст.96 КК Українидо покарання у виді 10 років позбавлення волі. Звільнена 07.02.2013 умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 8 днів;

3)вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 серпня 2014 року за ч.1 ст.296, ч.1 ст.71 КК Українидо покарання у виді 2 років 6 місяців 8 днів позбавлення волі;

4)вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 жовтня 2014 року за ч.1 ст.395, ч.ч.1, 4 ст.70 КК Українидо покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнена 05.04.2017 за відбуттям строку покарання, -

встановив:

До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшло клопотання, зареєстроване через канцелярію суду 20.09.2021, засудженої ОСОБА_5 про заміну покарання більш м`яким, зменшення строку і звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року за ч.2 ст.121 КК Україниу виді 8 років позбавлення волі, посилаючись на те, що вона жінка похилого віку, хворіє, змінилося законодавство, що пом`якшує її покарання, яке є надто суворим. Крім того, її вина у вчиненні злочину прокурором не доведена, вирок є несправедливий, хоча визнає, що вона допустила злочин у своїй квартирі, однак, потерпіла в даний час здорова, а тому є всі підстави для скасування вироку. У 2019 році помер її син, вона розкаюється у тому, що зробила раніше, все усвідомила, і хоче померти вдома, а не у тюрмі.

Крім того, засуджена ОСОБА_5 звернулася до Збаразького районного суду із клопотанням, зареєстрованим через канцелярію суду 13.12.2021, згідно якого засуджена просить звільнити її умовно-достроково від відбування покарання призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року за ч.2 ст.121 КК Україниу виді 8 років позбавлення волі, посилаючись на те, що відповідно до вимог ст.81 КК України,вона сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, є жінкою похилого віку, хворіє, змінилося законодавство, що пом`якшує її покарання. Крім того, її вина у вчиненні злочину прокурором не доведена, вирок є несправедливий.

Представник ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Однак, від нього на адресу суду надійшло клопотання в якому він просить справу слухати без його участі, клопотання засудженої ОСОБА_5 не підтримує, оскільки остання характеризується задовільно, тричі порушила резим відбування покарання, за що три рази притягувалася до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заходи заохочення не застосовувались. Засуджена ОСОБА_5 не досягла ступеню виправлення «довела своє виправлення» та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 підтримали клопотання про заміну покарання більш м`яким, звільнення від покарання,умовно-дострокове звільнення засудженої, пославшись при цьому на те, що засуджена на даний час своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні даних клопотань за безпідставністю.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотань та матеріали особової справи засудженої, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотань засудженої слід відмовити виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що за даною справою ОСОБА_5 засуджена вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року за ч.2 ст.121 КК Українидо покарання у виді 8 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.05.2017 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
16.10.2018 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області, на підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_5 зараховано у строк покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року за ч.2 ст.121 КК України,строк її попереднього ув`язнення в період з 21.06.2017 по 26.03.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 11.05.2017.

Кінець строку відбування покарання 26.06.2024.

За даною справою засуджена ОСОБА_5 неодноразово зверталася до суду із клопотаннями про звільнення її від покарання. Однак, у задоволені її клопотань суд неодноразово відмовляв за безпідставністю.

Засуджена ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 11.05.2017. За час відбування покарання з цього часу характеризувалась негативно та посередньо. Допустила два стягнення, які погашенні в установленому законом порядку. Заохочень не мала.

До державної установи «Збаразька виправна колонія №63» засуджена ОСОБА_5 прибула 07.10.2020. За період відбування покарання засуджена ОСОБА_5 характеризується задовільно. Допустила одне порушення режиму відбування покарання, яке виражалося у суперечці з адміністрацією установи та висловленні невдоволення, за що притягувалася до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заходи заохочення не застосовувались. За характером хитра, вперта.

Засуджена ОСОБА_5 не працює, отримує пенсію за віком.

Засуджена не приймає участі у самодіяльних організаціях та не виявляє бажання. Згідно вироку суду вину не визнала, не усвідомлює тяжкість скоєного злочину. Згідно виконавчого листа має заборгованість на загальну суму 35386,88 грн.

Рішенням комісії установи від 26.10.2020 (протокол №24) засудженій ОСОБА_5 відмовлено у зміні умов тримання в межах установи, відповідно до вимог ст.ст.100-101 КВК України, як такій, що не досягла ступеню виправлення «стає на шлях виправлення».

Рішенням комісії установи від 26.10.2020 (протокол №24) засудженій ОСОБА_5 відмовлено у заміні не відбутої частини покарання більш м`яким відповідно до вимог ст.82 КК України, як такій, що не досягла ступеню виправлення «стала на шлях виправлення».

Рішення комісії установи від 08.11.2021 (протокол №25) засудженій ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні заохочувальної норми закону, а саме умовно-дострокового звільнення після відбуття нею 2/3 частин призначеного вироком суду строку покарання, як такій, що характеризується задовільно, три стягнення погашені, заохочень не має, не досягла ступеня виправлення «довела своє виправлення».

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно характеристики від 08.11.2021 засуджена ОСОБА_5 не досягла ступеню виправлення «довела своє виправлення» та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи вказане, суд вважає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, відмовляючи у задоволенні клопотання, суд, виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду. Також, суд враховує не тільки факт відбуття засудженою певної частини покарання, а й тяжкість та характер вчиненого нею кримінального правопорушення, те, що вона неодноразово була засуджена за умисні кримінальні правопорушення, зокрема за особливо тяжкий умисний насильницький злочин, поведінку засудженої під час всього періоду відбування покарання, становлення її на шлях виправлення.

Таким чином, враховуючи все вищевказане, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не здобуто доказів того, що засуджена ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні клопотань слід відмовити.

Також, враховуючи все вищевказане, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено законних підстав та не здобуто доказів для заміни більш м`яким покарання, зменшення строку покарання і звільнення з будь-яких законних підстав засудженої ОСОБА_5 , зокрема за хворобою, від відбування покарання призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року за ч.2 ст.121 КК Україниу виді 8 років позбавлення, а тому у задоволенні клопотань слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

постановив :

У задоволені клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року за ч.2 ст.121 КК Україниу виді 8 років позбавлення волі відмовити.

У задоволені клопотання засудженої ОСОБА_5 про заміну більш м`яким покарання призначеного ОСОБА_5 вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року за ч.2 ст.121 КК Україниу виді 8 років позбавлення волі відмовити.

У задоволені клопотання засудженої ОСОБА_5 про зменшення строку і звільнення засудженої ОСОБА_5 , зокрема за хворобою, від відбування покарання призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року за ч.2 ст.121 КК Україниу виді 8 років позбавлення волі відмовити.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення її копії ухвали.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Повний текст даної ухвали суду складений, підписаний і проголошений суддею 17 лютого 2022 року.

Суддя ОСОБА_7