Справа № 357/8728/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000974 від 12.05.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин, Білоцерківського району Київської області, громадянина України, неодруженого, без офіційного місця працевлаштування, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

До слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000974 від 12.05.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наступних підстав.

Слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000974 від 12.05.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з початку березня 2021 року по 16 липня 2021 року у темну пору доби (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , проїжджали на автомобілі марки «DAEWOO Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить їх матері ОСОБА_8 , неподалік будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 та в цей час у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, проникли через хвіртку на огороджену територію домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , де шляхом злому навісного замка незаконно проникли до помешкання, звідки вчинив крадіжку телевізора марки «Panasonic Colour TV» моделі «TC-29V80R», вартістю 399 гривень 67 копійок, музичного центру марки «JVC», вартістю 1 400 гривень 00 копійок, металобрухт загальною вагою 150 кг, вартістю 817 гривень 50 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 завантажили вищевказані речі в автомобіль, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2 617 гривень 17 копійок.

Крім цього, в березні 2021 року у темну пору доби (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , проїжджаючи на автомобілі марки «DAEWOO Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить їх матері ОСОБА_8 , неподалік будинку АДРЕСА_3 , де побачили гаражне приміщення, яке розташоване на території вказаного домоволодіння та належить ОСОБА_10 та в цей час у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись темною порою доби та тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом злому навісного замка проникли до гаражного приміщення, звідки вчинили крадіжку зразку металевих секційних гаражних воріт, вартістю 654 гривень 00 копійок та алюмінієву драбину, вартістю 1 440 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 завантажили вищевказані речі в автомобіль з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 2 094 гривень 00 копійок.

Крім цього, в період з 15 квітня 2021 року по 22 квітня 2021 року у темну пору доби (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , проїжджаючи на автомобілі марки «DAEWOO Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить їх матері ОСОБА_8 , неподалік домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_11 , помітили відсутність паркану, та в цей час у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, скориставшись відсутністю паркану, який огороджував територію вище вказаного домоволодіння, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись темною порою доби та тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснили крадіжку металобрухту загальною вагою 160 кг, вартістю 872 гривні 00 копійок, який належить ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 завантажили вищевказані речі в автомобіль з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 872 гривні 00 копійок.

Крім цього, в період з 25 квітня 2021 року по 11 травня 2021 року у темну пору доби (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , проїхали на автомобілі марки «DAEWOO Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить їх матері ОСОБА_8 , по АДРЕСА_1 , де побачили гаражне приміщення № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_12 та в цей час у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись темною порою доби та тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом злому навісного замка проникли до гаражного приміщення, звідки вчинили крадіжку брухту дюраль алюмінію, вагою 10 кг, вартістю 240 гривень 00 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_12 .

В подальшому ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 завантажили вищевказані речі в автомобіль, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 240 гривень 00 копійок.

Крім цього, в період з 10 квітня 2021 року по 04 травня 2021 року, у темну пору доби (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , проїжджаючи на автомобілі марки «DAEWOO Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить їх матері ОСОБА_8 , по АДРЕСА_1 , де побачили гаражне приміщення № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_13 та цей час у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись темною порою доби та тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом злому навісного замка проникли до гаражного приміщення, звідки вчинили крадіжку дитячого велосипеду марки «Принцеса», вартістю 1 300 гривень 00 копійок, дорослого велосипеду, чорного кольору з низькою рамою, «Дорожній Тур» моделі «Ретро», вартістю 3 272 гривні 27 копійок, електричного водонагрівного бойлера марки «ELECTROLUX EWH 80» Centurio IQ 80л, вартістю 5 599 гривень 30 копійок, автомобільного магнітофону марки «Farenheit», металобрухту вагою 100 кг, вартістю 545 гривень 00 копійок, які належать потерпілому

ОСОБА_13 .

В подальшому ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 , завантажили вищевказані речі в автомобіль з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 10 716 гривень 57 копійок.

Крім цього, на початку травня 2021 року в нічний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , приїхали на автомобілі марки «DAEWOO Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить їх матері ОСОБА_8 до дачного кооперативу Енергетик 2 в с. Коженики, Білоцерківського району, Київської області. Залишивши автомобіль біля в`їзду на територію вказаного дачного кооперативу, підійшли до будинок АДРЕСА_5 з метою викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись темною порою доби та тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом злому навісного замка будинку АДРЕСА_6 , незаконно проникли до помешкання, яке належить ОСОБА_14 , звідки вчинили крадіжку мотооприскувача марки «Forte gavolex tools» модель 3W650 л., вартістю 3 251 гривня 59 копійок та двох електричних подовжувачів 10 і 25 метрів, вартістю 525 гривень 00 копійок.

В подальшому ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 3 776 гривень 59 копійок.

15.12.2021 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3

ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Встановлені ризики не дозволяють застосувати стосовно ОСОБА_4 більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилався на наявність обґрунтованої підозри, ризиків зазначених у п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник заперечив проти вказаного клопотання, з підстав, викладених у письмовому запереченні на клопотання, поданому під час судового засідання.

Підозрюваний ОСОБА_4 також заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав позицію свого захисника.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали та правове обґрунтування рішення.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим частиною 4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що 15.12.2021 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб та таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в житло або інше сховище.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: заявами потерпілих про вчинення кримінальних правопорушень, протоколами огляду місця події, протоколами допитів потерпілих, протоколами отримання речей, протоколами огляду речових доказів, електронними рапортами про повідомлення на лінію «102», протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків, протоколами перегляду відеоматеріалів, інформацією з ПТ «НАЙКРАЩИЙ ЛОМБАРД» ОСОБА_15 і компанія.», протоколом огляду документа, та іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності підтверджують можливу причетність саме ОСОБА_4 до вчинення вищезазначених злочинів.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя бере до уваги таке.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років.

При цьому підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_7 , громадянин України, не працюючий, з середньою освітою, не депутат, не одружений, постійно проживає з батьками похилого віку за адресою реєстрації, місце проживання не змінював, що вказує на наявність у нього соціальних зав`язків, раніше не судимий, оскільки прокурором ані до клопотання, ані в судовому засіданні, не долучено доказів притягнення ОСОБА_4 ,. до кримінальної відповідальності та реалізації кримінальної відповідальності шляхом засудження за вчинення кримінальних правопорушень.

Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що не всі передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують, з огляду на таке.

При наданні оцінки ступеню ризиків, передбаченого п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що такі ризики, як можливість незаконного впливу підозрюваного особисто на потерпілих та свідків та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення є актуальними і можуть бути визнані на початковій стадії досудового розслідування. Слідчий суддя, з огляду на вказане, з урахуванням, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 наразі перебуває лише на стадії досудового розслідування, - вважає, що ризик прийняття підозрюваним спроб незаконного впливу на потерпілих та свідків з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є реальними та доведеними прокурором в судовому засіданні. Крім того, повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, дає підстави вважати реальним ризик можливості вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, при наданні оцінки ступеню ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доводи захисту в цій частині слушними та приходить до переконання, що такі ризики, як можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є недоведеними, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 постійно проживає за місцем реєстрації, не вчиняв спроб переховуватись від органів досудового розслідування, прокурором в судовому засіданні не надано доказів неналежної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, що нівелює заявлений ризик. Варто зазначити, що ОСОБА_4 , не будучи затриманим або ж підданий будь-якому іншому заходу забезпечення кримінального провадження, двічі з`являвся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно нього, розуміючи можливі наслідки розгляду такого клопотання.

Крім того, варто вказати, що ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення нівелюється часом досудового розслідування з липня 2021 року по грудень 2021 року, та часом зібрання доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень. Так, всі докази, надані прокурором для доведення обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих правопорушень, зібрані у травні та липні 2021 року, в той час як протягом червня, серпня-грудня 2021 року слідчі дії не проводились, що вказує на необґрунтованість твердження про те, що по даний час слідством не встановлено місцезнаходження решти речових доказів, які були отримані під час вчинення кримінальних правопорушень. Так, органом досудового розслідування тривалий час не вживались заходи до пошуку інших речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим відсутні вважати, що органом досудового розслідування такі заходи будуть вжиті в подальшому.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено достатні підстави вважати, що підозрюваний дійсно може незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя враховує таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» ЄСПЛ зазначив, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається.

Разом з тим відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд, крім інших обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочину, спосіб його вчинення та наслідки, особи потерпілих, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, зокрема те, що останній має родину, має зареєстроване місце проживання, за яким фактично проживає з родиною вже тривалий час, раніше не судимий, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що запобігти існуючим ризикам, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу неможливо.

Положеннями ст. 181 КПК України передбачено, що до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Таким чином, з урахуванням даних про особу підозрюваного, (відсутності відомостей щодо спроб останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду), слідчий суддя вважає, що, не зважаючи на підозру у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів та передбачене за них покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме (цілодобовий) домашній арешт з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки. Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому слідчий суддя зважає на практику ЄСПЛ, що за наслідками та способами застосування, як тримання під вартою, так і домашній арешт, прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 §1(с) Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії»). Тому слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу найбільш відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000974 від 12.05.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 15 лютого 2022 року без застосування засобів електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, до прокурора та суду за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

не відлучатися з села Іванівка Білоцерківського району та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

не спілкуватись з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора або суду.

заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань..

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту доручити Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Визначити строк дії ухвали до 15 лютого 2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 28.12.2021 о 13 год. 00 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1