Справа № 991/5088/21
Провадження 1-кс/991/5166/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , що полягає у скасуванні постанови про відмову в проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року,

ВСТАНОВИЛА

27.07.2021 року до слідчої судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 (скаржниці) в інтересах ОСОБА_4 , що полягає у скасуванні постанови про відмову в проведенні слідчих дій.

Скарга стосується скасування постанови старшого детектива заступника керівника Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 07.07.2021 року про відмову в задоволенні клопотання від 07.06.2021 року про допит у якості свідка ОСОБА_6 у присутності адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року.

Обґрунтування скарги

Слідча група детективів Національного антикорупційного бюро України здійснює досудове розслідування, а Спеціалізована антикорупційна прокуратура Офісу Генерального прокурора процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року, у якому ОСОБА_4 підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (КК України).

07.06.2021 року скаржниця звернулася до Національного бюро із клопотанням в порядку статей 93 та 220 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) про проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017, а саме допитати у присутності адвоката ОСОБА_3 у якості свідка ОСОБА_6 .

У клопотанні про проведення допиту як свідка ОСОБА_6 скаржниця зазначила, що є необхідність провести його допит у зв`язку із наданням ним відповідей по суті обставин, що розслідуються (стосуються закупівлі та поставки самопідіймальних плавучих бурових установок) виданню «Економічна правда» 19.03.2021 року. Там він, зокрема, зазначив про фактичну завищеність ціни на 10-15% (тобто менше, ніж зазначається у матеріалах досудового розслідування), а також про те, що вартість вишок зросла через наявність на них додаткового обладнання.

В свою чергу, в повідомлені про підозру ОСОБА_4 зазначається, що вартість вишок була завищена: «зазначений протокол містив недостовірні відомості, які були внесені до нього за вказівкою ОСОБА_7 , за погодженням з керівництвом структурної частини злочинної організації, зокрема щодо виступу ОСОБА_6 на засіданні правління, яке фактично не відбувалося, а також завідомо недостовірну інформацію щодо реальної вартості СПБУ, яка була свідомо завищена...». Також, в повідомленні про підозру ОСОБА_4 вказується про те, що здійснювалася закупівля лише самопідіймальних плавучих бурових установок, без жодних згадок про додаткове обладнання «Окрім найменування предмета закупівлі - «платформи морські» (самопідіймальна плавуча бурова установка)...».

Скаржниця зазначає, що аналогічно, при проведенні судово-економічної експертизи № 19589?19591/20752?20754/16-45 від 12.12.2016 року (яка встановлює розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням) експертами не враховувалось, що комплектації СПБУ на момент їх продажу виробником та на момент їх купівлі ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» різко відрізнялись. Зокрема, не були враховані витрати на утеплення СПБУ та підготовки до роботи в умовах Чорного моря, доукомплектування їх додатковим обладнанням (гелікоптерами Agusta AW-139, вартістю більше 13 млн дол. США кожен), транспортування СПБУ, поєднане з демонтажем опорних колон та подальшим їх зварюванням після проходження мостів у протоці Босфор.

Скаржниця зазначила, що аналізуючи складене відносно ОСОБА_4 повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 00000164, можна встановити, що ОСОБА_6 є одним із основних учасників проведених ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» у 2011 році закупівель самопідіймальних плавучих бурових установок В312 та В319. По тексту повідомлення про підозру, складеного відносно ОСОБА_4 , ім`я ОСОБА_6 згадується майже так часто, як і ім`я підозрюваного 32 рази, підозрюваного ж 43 рази.

Натомість, відмовляючи у задоволенні клопотання адвоката (скаржниці), старший детектив НАБУ ОСОБА_5 вказав, що на цей час проведення допиту ОСОБА_6 є недоцільним та може перешкодити досягненню завдань кримінального провадження. Разом з тим, із тексту самої постанови не зрозуміло, чим саме і яким конкретно завданням кримінального провадження може зашкодити допит ОСОБА_6 .

Скаржниця зазначає, що, враховуючи зміст коментарів ОСОБА_6 в інтерв`ю, складається враження, що вони можуть завдати шкоди лише необґрунтованій підозрі складеній відносно ОСОБА_4 , оскільки спростують більшість тверджень сторони обвинувачення, які містяться у тексті повідомлення про підозру, що також буде досягненням одного з завдань кримінального провадження, а саме, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Скаржниця робить висновок, що у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року не було проведено допит ОСОБА_6 , який є необхідний для здобуття та перевірки відомостей, що становлять предмет доказування. Зокрема, публічні висловлювання ОСОБА_6 протирічать матеріалам кримінального провадження. ОСОБА_6 потрібно допитати щодо того, що включала в себе вартість самопідіймальних плавучих бурових установок за договором та контрактом, оскільки експерт проводив оцінку без врахування додаткового обладнання та супутніх витрат на транспортування. Він як посадова особа ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» може повідомити інформацію про вартість самопідіймальних плавучих бурових установок, оскільки відповідав за підготовку проведення закупівлі самопідіймальних плавучих бурових установок, визначення очікуваної ціни закупівлі, координацію роботи із проведення конкурсних закупівель, укладення контракту та договору з усіма специфікаціями (додатками), супроводжував доставку самопідіймальних плавучих бурових установок зі Сінгапуру до Чорного моря. Він знає повний перелік додатково встановленого обладнання на самопідіймальні плавучі бурові установки, процедуру та приблизну вартість логістики. Скаржниця також вважає, що ОСОБА_6 міг зізнатися у вчиненні злочину на підставі порад прокурора, під тиском, про що повідомив сам у інтерв`ю. Також, на фальсифікацію угоди про визнання винуватості вказує його публікація у Facebook про передачу Генеральному прокурору України ОСОБА_8 50 мільйонів гривень у 2016 році. Витяги із повідомлення про підозру вказують на те, скільки вказівок ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_4 . Щодо зупинення досудового розслідування, скаржниця зазначає, що у постанові про зупинення досудового розслідування від 26.07.2019 року не зазначено, чи було виконано всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії. Зрештою, вона зазначає, що детектив не вказав, щодо яких саме обставин ОСОБА_6 повідомив в межах кримінального провадження № 0002959 від 20.10.2016 року, не надав вироку для ознайомлення, а також дав показання як підозрюваний, проте у цьому кримінальному провадженні може дати показання як свідок. У зв`язку із цим, на її думку, відмова старшого детектива Національного антикорупційного бюро України у задоволенні клопотання від 07.06.2021 року суперечить вимогам КПК України.

09.06.2021 року детектив Національного бюро прийняв постанову про відмову у задоволенні клопотання. Скаржниця оскаржила її до Вищого антикорупційного суду. Слідча суддя постановила ухвалу, якою частково задовольнила клопотання та скасувала постанову детектива.

07.07.2021 року скаржниця отримала постанову детектива Національного бюро ОСОБА_5 від 07.07.2021 року про повторну відмову у задоволенні клопотання. Скаржниця просить скасувати цю постанову, а також зобов`язати старшого детектива заступника керівника Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 провести допит ОСОБА_6 в присутності адвоката, що здійснює захист ОСОБА_4 .

Доводи сторін

Скаржниця не була присутня у судовому засіданні; вона була повідомлена належним чином. До початку судового засідання вона надала письмову заяву, у якій попросила розглянути її скаргу без її участі.

Детектив Національного бюро ОСОБА_5 надіслав свої заперечення на скаргу, та попросив розглянути її без його участі. В письмовому запереченні він зазначив, що 08.06.2021 року до Національного бюро надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 про проведення допиту ОСОБА_6 . Посилаючись на норми ст. 40, 223 КПК України він зазначив, що законодавство не покладає на детектива обов`язок проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. КПК України пов`язує проведення певної слідчої дії із тим, що наявні такі відомості, які вказують на можливість досягнення її мети, а не із самим фактом звернення захисника із клопотанням щодо такої слідчої дії. Детектив зазначив, що згідно із вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 10.03.2017 року у справі № 761/7184/17 на підставі угоди про визнання винуватості від 17.02.2017 року ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. Обвинувачений визнав свою вину, підтвердивши що він дійсно за вказаних у вироку обставин вчинив інкриміновані йому злочини. Наведене також свідчить про визнання ним розміру матеріальної шкоди в сумі 404 374 966,48 дол. США, заподіяної ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», що були встановлені висновком судово-економічної експертизи № 19589-19591/20752-20754/16-45 від 12.12.2016 року.

Детектив зазначив, що проведення допиту ОСОБА_6 як свідка є недоцільним, оскільки його позиція по суті кримінального правопорушення зазначена у вироку суду, та його показання у статусі свідка не можуть вплинути на вже проведену експертизу в рамках досудового розслідування кримінального провадження, за результатами якої було складено висновок судово-економічної експертизи № 19589-19591/20752-20754/16-45 від 12.12.2016 року, та яка проводилася на підставі документів, а не підставі показань ОСОБА_6 . При цьому, детектив зазначив про самостійне право сторони захисту залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи. Він також зазначив, що 26.07.2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року було зупинено у зв`язку із розшуком ОСОБА_4 . Через те, що відсутні потреби для проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій у кримінальному провадженні, також нема підстав для відновлення досудового розслідування з метою проведення слідчих (процесуальних) дій. Детектив попросив відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Мотивація суду

Розглянувши матеріали скарги, письмові заперечення детектива, заслухавши доводи у судовому засіданні, слідча суддя дійшла до такого.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого (детектива), прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК). Оскільки обрання виду процесуального реагування на клопотання є повноваженням детектива (слідчого) Національного бюро, слідча суддя доходить висновку, що вона може зобов`язати детектива не тільки розглянути відповідне клопотання, а й зобов`язати вчинити дії, про які просить скаржник.

Насамперед, слідча суддя аналізує постанову детектива НАБУ. Необхідно зазначити, що у постанові є мотивувальна частина, у якій детектив НАБУ зазначив усі необхідні відомості, що мають у ній міститися. Що важливо було встановити детективу, так це необхідність та доцільність таких слідчих дій у цьому провадженні, на підставі чого мала виноситись постанова.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею у скаргах за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту свідка. Підставою для проведення слідчих дій є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України). Слідчі дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК України).

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених КПК України, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй. (ч. 1, 2 ст. 220 КПК України) Допит є слідчою (розшуковою) дією, а тому, відповідно, може вважатися процесуальною дією.

Детектив зазначив, що скасування попередньої постанови про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_6 ухвалою слідчої судді свідчить про необхідність повторного розгляду клопотання ОСОБА_3 (скаржниці), та про необхідність прийняття одного з рішень, передбаченого ст. 220 КПК України. Обґрунтовуючи відмову, він зазначив, що проведення певної слідчої дії пов`язано із наявністю відомостей, які вказують на можливість досягнення її мети. Детектив зазначає, що необхідно врахувати вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 10.03.2017 року (справа № 761/7184/17), у якому на підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_6 від 17.02.2017 року, ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. Відповідно до цього вироку ОСОБА_6 визнав свою вину повністю та беззаперечно, підтвердивши, що він дійсно вчинив вказані кримінальні правопорушення. Це також свідчить про визнання ним розміру матеріальної шкоди в сумі 404 374 966,48 доларів США, заподіяної ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», що були встановлені висновком судово-економічної експертизи № 19589-19591/20752/20754/16-45 від 12.12.2016 року. Детектив зазначає, що це рішення набрало законної сили. Через це, на думку детектива, нема необхідності проводити допит ОСОБА_6 у цьому провадженні, оскільки його позиція вже зазначена у вироку суду, та його показання не вплинуть на вже проведену судово-економічну експертизу. Детектив також зазначив про можливість сторони захисту самостійно ініціювати проведення експертизи. Крім цього, він зазначив, що досудове розслідування зупинено у зв`язку із розшуком ОСОБА_4 ще 26.07.2019 року, та, відповідно до ч. 1 ст. 282 КПК України, може бути відновлено лише якщо підстави для його зупинення перестали існувати (наприклад, було встановлено місцезнаходження підозрюваного), а також у разі потреби провести слідчі (розшукові) дії чи інші процесуальні дії. Станом на зараз не встановлено місцезнаходження ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що слідчий (детектив), прокурор зобов`язані задовольнити клопотання за наявності відповідних підстав, рішення слідчого (детектива) прокурора за результатами розгляду клопотання (клопотань) має враховувати обґрунтування, яке зазначив суб`єкт звернення.

Слідча суддя встановила, що у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; він підозрюється в умисній участі у період з вересня 2010 року і на момент повідомлення про підозру у злочинній організації ОСОБА_9 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів; в участі в злочинах, вчинюваних такою організацією; в умисному заволодінні шляхом зловживання службовою особою свої службовим становищем чужим майном в особливо великих розмірах грошовими коштами, належними ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в сумі 404 374 966,48 доларів США (на момент вчинення злочину еквівалентно 3 234 999 731,84 грн); складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, іншому підробленні офіційних документів.

Скаржниця у своєму клопотанні зазначила, що необхідно допитати ОСОБА_6 одного із учасників закупівель самопідіймальних плавучих бурових установок В312 та В319, проведених ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» у 2011 році. Це необхідно для з`ясування обставин щодо встановлення вартості самопідіймальних плавучих бурових установок за договором та контрактом ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», про які йому може бути відомо інформацію, що відрізняється від встановлених у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року обставин на це вказує зміст інтерв`ю із ним від 19.03.2021 року.

Слідча суддя зазначає, що постанова про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_6 є вмотивованою з таких підстав. По-перше, оскільки метою проведення такого допиту є встановлення обставин щодо вартості самопідіймальних плавучих бурових установок, скаржниця не обґрунтовує, що проведення такого допиту дасть можливість отримати належний доказ. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. (ч. 1, 2 ст. 91 КПК України) Втім, попри те, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, скаржниця не зазначає, яким чином допит особи дозволить підтвердити іншу вартість самопідіймальних плавучих бурових установок і, відповідно, розмір шкоди. Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням (п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України).

У цьому випадку доводи скаржниці зводяться до її незгоди із вже проведеною експертизою, яка підтвердила розмір шкоди, а саме судово-економічної експертизи № 19589?19591/20752?20754/16-45 від 12.12.2016 року. З урахуванням обставин стадії досудового розслідування, слідча суддя також звертає увагу на те, що принцип змагальності у кримінальному провадженні дозволяє стороні захисту звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи. Так, це можливо здійснити якщо: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин. (ч. 1 ст. 244 КПК України) Відповідно детектив, зазначаючи про те, що показання ОСОБА_6 у статусі свідка не можуть вплинути на вже проведену експертизу у кримінальному провадженні, зазначив про це обґрунтовано і вмотивовано.

Слідча суддя бере до уваги доводи сторін щодо наявності вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 10.03.2017 року у справі № 761/7184/17, яким ОСОБА_6 було визнано винним на підставі угоди про визнання винуватості; проте не оцінює їх у контексті питань, що розглядаються у цьому провадженні, оскільки детектив, зазначаючи про визнання ОСОБА_6 обставин вчинення кримінального правопорушення, не надає підтвердження цього, а скаржниця, у свою чергу, не надає підтвердження того, що таке визнання могло бути вчинене під примусом, окрім слів самого ОСОБА_6 . Необхідно врахувати також, що статтею 474 КПК України передбачено умови угоди, які перевіряє суд у судовому засіданні. Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх. (ч. 6 ст. 474 КПК України)

Слідча суддя погоджується з мотивами прийняття постанови про відмову у задоволені клопотання детектива НАБУ ОСОБА_5 від 07.07.2021 року із огляду на те, що вказана постанова містить належне обґрунтування відмови у задоволенні клопотання про проведення допиту. Детектив надав оцінку обставин щодо доцільності здійснення слідчої (розшукової) дії, про яку попросила скаржниця.

Разом із тим, щодо процедурного аспекту, слідча суддя бере до уваги те, що кримінальне провадження № 0001245 від 25.04.2017 року щодо ОСОБА_4 було зупинено із 26.07.2019 року у зв`язку із розшуком ОСОБА_4 .

Досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного (п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України). До зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України (ч. 2 ст. 280 КПК України). Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного (ч. 5 ст. 280 КПК України).

Беручи до уваги те, що нема підтвердження того, що місцезнаходження ОСОБА_4 було встановлено, а допит ОСОБА_6 не пов`язаний із встановленням його місцезнаходження, слідча суддя доходить висновку, що проведення такої слідчої (розшукової) дії на цьому етапі провадження можливе лише у разі встановлення місцезнаходження підозрюваного. Доводи скаржниці щодо необхідності зазначення у постанові про зупинення того, що було виконано всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного не є належними для цього провадження, оскільки зміст постанови про зупинення досудового розслідування не оцінюється на обґрунтованість у цьому контексті, проте, у будь-якому разі, зазначення про ці обставини не є обов`язковим для такого рішення відповідно до КПК України. Важливою є лише наявність об`єктивних обставин щодо проведення необхідного обсягу слідчих (розшукових) та інших дій.

Таким чином, постанова узгоджується із положеннями КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою відмовою. Тому, слідча суддя вважає, що така постанова не підлягає скасуванню, та, відповідно, необхідно відмовити у задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , що полягає у скасуванні постанови про відмову в проведенні слідчих дій (допиту як свідка ОСОБА_6 ) у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1