Провадження №: 1-кп/755/1553/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Київської області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002401 від 14 серпня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :
21 жовтня 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва з Дніпровської окружної прокуратури міста Києва надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Ухвалою від 21 жовтня 2021 року обвинувальний акт призначено у відкрите підготовче судове засідання.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тому існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування і суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. Зважаючи на це, підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу на даний момент відсутні. Також просив не визначати заставу, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.
Потерпілий ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки ризики, наведені прокурором, необґрунтовані. У зв`язку з цим просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника у повному обсязі.
Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.
Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Під обґрунтованою підозрою суд розуміє існування фактів та інформації, які здатні переконати неупередженого спостерігача в тому, що певна особа (група осіб) могла вчинити злочин, у такому випадку наявні докази об`єктивно пов`язують цю особу (групу осіб) із певним злочином. При цьому, критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду. Такий стандарт доказування є найнижчим і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою злочину.
Як вбачається з розділів І, ІІ, III реєстру матеріалів досудового розслідування № 0002401, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ґрунтується на протоколах допиту свідків від 14, 15, 18 серпня та 01 вересня 2021 року, протоколах допиту потерпілого від 20 серпня та 01 вересня 2021 року, протоколах пред`явлення особи для впізнання від 14, 20 серпня та 01 вересня 2021 року, протоколах огляду місця події від 14 серпня 2021 року, протоколі затримання від 14 серпня 2021 року та іншими матеріалами кримінального провадження.
Перелік вище зазначених матеріалів, а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначений в обвинувальному акті, на даний момент у своїй сукупності є вагомим та здатен переконати неупередженого спостерігача у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 міг вчинити злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України. При цьому, суд не вдається у тонкощі кримінально-правової кваліфікації та вирішення питання доведеності його вини, оскільки дослідження зібраних стороною доказів, здійснюватиметься під час судового розгляду у судовому засіданні, а їх оцінка у нарадчій кімнаті.
Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке.
Суд вважає, що ризик переховування обвинуваченого від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є цілком реальним, зважаючи на строк покарання за даний злочин, який передбачає відповідальність до 8 років позбавлення волі, та суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства у кримінальному провадженні за умисне тяжке тілесне ушкодження. Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця проживання у м. Києві.
Також суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та обізнаний про місця проживання останніх з метою схилити їх до дачі неправдивих показів у судовому засіданні. Надаючи оцінку можливості ОСОБА_4 вплинути на потерпілого та свідків, суд враховує те, що згідно чинного законодавства суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків і дослідження їх судом.
Суд вважає наявним і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що обвинувачений вже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів.
Водночас суд критично ставиться до ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме не з`являтися за викликами слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, оскільки досудове розслідування уже закінчилось.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, майновий стан обвинуваченого, його вік, соціальні зв`язки, той факт, що він не працює, без постійного місця проживання у м. Києві, раніше судимий, а також доведеність прокурором у клопотанні та під час судового розгляду, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам. Тому клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.
Підстав для обрання до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, суд не вбачає.
Крім того, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли суд має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Враховуючи вказані вище обставини обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину із застосуванням насильства, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, також дають підстави суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 131-132, 177-178, 183, 193-194, 315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 грудня 2021 року включно.
Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 00 хв 03 листопада 2021 року.

Суддя: ОСОБА_1