Провадження № 1кс/359/870/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 липня 2021 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні №00001747, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:
17.06.2021 року до канцелярії суду з Київського апеляційного суду надійшли матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №00001747, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 травня 2021 року скасовано ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 07.11.20219 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та постановлено нову ухвалу, якою призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Так, старший слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором звернувся до суду із зазначеним клопотанням, згідно якого просив обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи своє клопотання від 06.11.2019 року слідчий зазначив, що слідчим відділом Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №00001747, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у першій декаді 2014 року ОСОБА_7 в м. Києві познайомився через спільного знайомого з ОСОБА_6 . В ході спілкування, ОСОБА_6 дізнався, що у власності у ОСОБА_7 знаходяться 127 одиниць криптовалюти "біткойн", які зберігаються на електронному гаманці.

В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заволодіння вказаними одиницями криптовалют та грошовими коштами ОСОБА_7 . З цією метою ОСОБА_6 увійшов в довіру до ОСОБА_7 та повідомив, що являється спеціалістом у сфері інформаційних технологій. Крім того, ОСОБА_6 переконав ОСОБА_7 , що на даний час почастішали випадки крадіжок з електронних гаманців, а він за винагороду в розмірі 3000 доларів США може допомогти мінімізувати такі ризики, оскільки володіє відповідними знаннями. ОСОБА_7 , довіряючи ОСОБА_6 та не знаючи про злочинні наміри останнього, погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 20 лютого 2014 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в ресторані «Козачок» за адресою АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , під приводом виконання даних раніше обіцянок, отримав грошові кошти в сумі 3000 доларів США, а також електронний код доступу до належного ОСОБА_7 електронного гаманця, на якому знаходились 127 одиниць криптовалют "біткойн".

У подальшому ОСОБА_6 змінив код доступу до належного ОСОБА_7 електронного гаманця та розпорядився грошовими коштами та одиницями криптовалют на власний розсуд.

Станом на 20 лютого 2014 року 1 біткойн коштував 1200 (одна тисяча двісті) доларів США, 127 біткойнів коштувало 152 400 (сто п`ятдесят дві тисячі чотириста) доларів США - з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 20 лютого 2014 року (100 доларів США дорівнювало - 878 гривень 52 копійки), 152 400 доларів США еквівалентно 1 338 864 гривень.

З урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 20 лютого 2014 року (100 доларів США дорівнювало - 878 гривень 52 копійки), 3000 доларів еквівалентно 24 235 гривень. Ураховуючи викладене, ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 1 363 099 гривень.

23 жовтня 2019 року відомості про вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення (злочин) внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001747, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

01 листопада 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що тримання під вартою обумовлюється тяжкістю вчиненого злочину, а також наявністю ризиків, передбачених п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того може не законно впливати на свідка ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 , при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, станом на 06.11.2019 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що особа підозрюваного перебуває в розшуку з листопада 2019 року, на територію України останній не повертався. Вважає, що ризики, передбачені п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого посилаючись на його безпідставність. Зазначив, що на даний час ОСОБА_6 перебуває в США на законних підставах, приїхати не може. Підозру вважає необґрунтованою, оскільки достатні докази для її пред`явлення відсутні. Так, остання обґрунтовується лише заявою від потерпілого, яка не має підпису, що останній попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивої інформації та показами свідка. Будь-які докази того, що долари чи «криптовалюта» належали потерпілому відсутні. Крім того, «криптовалюта» у розумінні вимог цивільного та кримінального законодавства не являється ні майном, ні засобом платежу, ні валютою, тому не може бути об`єктом кримінального правопорушення, у зв`язку з чим підозра не може бути пред`явлена, а покази потерпілого та свідка не є достатніми доказами для її пред`явлення. Також зазначив, що заява про вчинення кримінального правопорушення не може бути належним доказом, оскільки подана потерпілим у 2019 році, хоча подія відбулася у 2014 році, тобто через 5 років, а тому вважає її надуманою, необґрунтованою та нічим не підтвердженою. Крім того, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 втрачене, до цього часу не відновлене, що є безумовною підставою для відмови у застосуванні запобіжного заходу.

Заслухавши позицію прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Таким чином, під час звернення до слідчого судді та розгляду відповідного клопотання, слідчим та/або прокурором повинно бути доведено усі три вищевказані обставини одночасно.

За правилом ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів поданого клопотання вбачається, що слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №00001747, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 190 КК України.

01 листопада 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Так, відповідно до рішень ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук та Йонкало проти України»; від 30 серпня 1990 року у справі Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»; від 28 жовтня 1994 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»; від 13 листопада 2007 року у справі «Чеботарі проти Молдови»: «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення «обвинувачення». Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як зазначено в клопотанні слідчого, доказами причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, зібраними органом досудового розслідування є: заява потерпілого ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 та протокол допиту свідка ОСОБА_8 .

На думку слідчого судді, зібрані органом досудового розслідування докази у своїй сукупності, не доводять той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 , поза розумним сумнівом, міг вчинити указане кримінальне правопорушення, не підтверджують прямо чи опосередковано існування фактичних обставин кримінального правопорушення, про які зазначено у повідомленні про підозру ОСОБА_6 від 01.11.2019.

Так, заява про вчинене кримінальне правопорушення за підписом ОСОБА_7 від 21.10.2019, не містить підпису щодо ознайомлення останнього зі змістом ст. 383 КК України, про те, що особа підлягає кримінальній відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, як це передбачено порядком ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події затвердженим наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що подія відбулася в січні 2014 року, однак потерпілий звернувся з заявою про вчинене кримінальне правопорушення лише 22.10.2019 року.

Показання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , не можуть слугувати беззаперечним підтвердженням тих фактів, які сторона обвинувачення вважає встановленими та на які покладається, як на належний доказ, оскільки вищевказаний потерпілий та свідок будучи між собою друзями, можуть бути об`єктивно упередженими та зацікавленими у вирішенні цієї справи на їхню користь.

Матеріали клопотання не містять жодних належних доказів, які б свідчили, про наявність у потерпілого 127 одиниць криптовалюти "біткойн" та 3000 доларів США.

Крім того відсутні будь-які відомості та висновки відповідних судових експертиз, матеріали проведення усіх можливих та необхідних слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень, у яких об`єктивно вбачається необхідність, чи інші докази, які б самостійно чи у своїй сукупності доводили б поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 , слідчим суддею приймаються до уваги, оскільки додані до матеріалів клопотання докази є недостатніми для висновку, що підозра є обґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Підсумовуючи вищевикладене можна дійти висновку, що вищевказані докази сторони обвинувачення, є беззаперечно недостатніми не тільки для засудження ОСОБА_6 , але й для будь-якого розумного виправдання здійснення досудового розслідування та подальшого висунення обвинувачення останньому у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у цьому кримінальному провадженні було передчасним, оскільки фактичні обставини справи потребували додаткової перевірки, шляхом проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій процесуальних дій, судових експертиз, тощо.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194 КПК України, при вирішенні питання про обрання, продовження чи скасування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та доказів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

Щодо наявності ризиків та підстав для застосування запобіжною заходу, у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 слід зазначити наступне.

Так, у своєму клопотанні слідчий зазначає наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того може не законно впливати на свідка ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 , при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Проте, ні в клопотанні, ні під час відповідного судового засідання сторона обвинувачення не надала для слідчого судді жодного належного та допустимого доказу у підтвердження власних доводів, у тому числі, що вищевказані ризики на даній стадії процесу, а також з урахуванням строків давності ймовірного вчинення злочину, не зменшилися та продовжують існувати.

Варто зауважити, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, протягом усього кримінального провадження підозрюваний жодного разу не намагався незаконно вплинути на потерпілого, свідків чи інших учасників справи, жодна особа у даному кримінальному провадженні не зверталася до слідчого чи прокурора із заявою про застосування заходів безпеки, у тому числі, шляхом забезпечення конфіденційності відомостей про особу, у зв`язку із дачею такою особою показань щодо підозрюваного ОСОБА_6 , жодна особа по справі не була допитана слідчим суддею в порядку ст. 225 КПК України, не було проведено жодної слідчої (розшукової) дії та процесуальної дії, за таких мов та обставин, що унеможливили б ідентифікувати особу, яка бере участь у таких діях проведення впізнання поза візуальним спостереженням, проведення слідчих (розшукових) тій чи процесуальних дій в режимі відео-конференції, тощо).

Будь-яких доказів, фактів або інформації про те, що підозрюваний впливав чи планує впливати на потерпілого чи свідка, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, матеріали клопотання не містять та слідчим суддею встановлено не було.

Водночас, ні слідчим у поданому клопотання, ні прокурором в судовому засіданні не наведено достатніх обґрунтувань вважати, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та обов`язковим заходом процесуального примусу у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, ризики, на які посилається сторона обвинувачення не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного клопотання, у зв`язку з чим, в застосуванні найбільш судового запобіжного заходу, у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України не має об`єктивної необхідності, а також відповідних правових підстав.

У цьому зв`язку, з наведених вище підстав, у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 176-198, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні №00001747, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 07.07.2021 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1