ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2870/21 Справа № 196/1365/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 311 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року було продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 жовтня 2021 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України та інші обставини даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за один з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що може свідчити про можливість ухилення обвинуваченого від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Суд першої інстанції зазначив, що ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні не зменшився, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлює невідворотність покарання за умови доведеності його вини, знає адреси мешкання свідків, при цьому показання всіх свідків, як доказ, судом не досліджені.

Суд першої інстанції вважає обґрунтованим твердження сторони обвинувачення про існування ризику продовження ОСОБА_8 протиправної діяльності та вчинення інших злочинів.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 з зали судового засідання у звязку із закінченням строку дії запобіжного заходу.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою було розглянуто за відсутності обвинуваченого, що є грубим порушенням права на захист.
В своїй апеляційній скарзі захисник зазначає, що до клопотання слідчого не додано жодного доказу на підтвердження фактичних обставин незаконного впливу на свідків чи наявності намірів чинення такого тиску, а тому наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України є фактично відсутнім та недоведеним стороною обвинувачення.
В своїй апеляційній скарзі захисник зазначає, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів, та не доведено недостатність застосування у відношенні до ОСОБА_8 більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
Захисник зазначає, що суд мав можливість застосувати до обвинуваченого інший запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою, але навіть не розглядав можливості їх застосування.
Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , також подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу скасувати, та ухвалити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про продовження обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суддя формально розглянув клопотання прокурора всупереч вимогам чинного законодавства та безпідставно відмовив захисту в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.
Зазначає, що обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину не свідчить про безальтернативність тримання ОСОБА_8 під вартою.
Вважає, що слідчий суддя проігнорував відомості про особу обвинуваченого, його сімейний стан, міцність соціальних зв`язків та позитивні характеристики.
Також стверджує, що ризики, заявлені прокурором в клопотанні та з якими погодився слідчий суддя, є суто абстрактними і не підтверджені матеріалами кримінального провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню з таких підстав.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 311 КК України які відносяться до категорії тяжких злочинів, та за один з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.
Колегія суддів вважає, що, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_8 , він може переховуватися від суду та залишити будь-яке місце проживання, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, тому ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Доводи апеляційної скарги захисників про неврахування відомостей про особу обвинуваченого, його сімейний стан, а також про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України такого ступеню, яким неможливо запобігти, окрім як тримання під вартою, є необґрунтованими, оскільки зазначені обставини враховані судом першої інстанції та враховуються апеляційним судом, проте ризики встановлені в ухвалі суду, підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами і для їх запобігання та для забезпечення належної процесуальної поведінки, даних про особу обвинуваченого є недостатньо.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що обвинувачений, може вчинити інше правопорушення, оскільки відповідно до відомостей, викладених в клопотанні прокурора, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тобто, мають схильність до вчинення злочинів, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо доводів захисників про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає, що відповідно до ухвали суду першої інстанції, під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу, приймали участь його захисники, тому колегія суддів вважає, що право на захист обвинуваченого порушено не було.
Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах необхідних для вирішення питання в порядку ст. 331 КПК України та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційних скарг захисників необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 311 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 311 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4