Справа № 163/215/21
Провадження № 1-кп/163/98/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12 листопада 2021 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,
обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

проводячи в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області підготовче судове засідання в кримінальному провадженні № 0000101 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.305, ч.5 ст.27, ч.3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 направила суду в письмовому вигляді клопотання про повернення обвинувального акта прокурору і разом з підзахисним та другим захисником адвокатом ОСОБА_6 підтримала його під час підготовчого засідання.
Клопотання обґрунтоване тим, що прокурор ОСОБА_3 не мав права затверджувати обвинувальний акт, оскільки в цьому провадженні було призначено групу прокурорів на чолі з прокурором ОСОБА_7 , який повинен був погодити таке затвердження відповідно до положень ст.37 КПК України та наказу Генерального прокурора № 51 від 28 березня 2019 року. Оскільки прокурор ОСОБА_7 був звільнений, керівник прокуратури мав визначити нового старшого групи прокурорів в цьому провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти клопотання заперечив з тих підстав, що на момент закінчення досудового розслідування процесуальне керівництво фактично здійснював одноособово через звільнення старшого групи з органів прокуратури та переведення іншого прокурора в інший підрозділ обласної прокуратури, який не мав стосунку до підтримання державного обвинувачення в такій категорії справ.

Вирішуючи клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч.1 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Частиною 1 ст.291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем..
Відповідно до чинного на час затвердження і погодження обвинувального акта наказу Генерального прокурора № 51 від 28 березня 2019 року у разі здійснення повноважень у складі групи прокурорів перед вчиненням процесуальних дій та прийняттям процесуальних рішень узгоджує їх зі старшим прокурором групи, рішення якого є остаточним (п.3 розділу IV).
Такі ж положення містить наказ Генерального прокурора № 309 від 30 вересня 2021 року, чинний на момент проведення цього засідання (п.11.10).

В цьому кримінальному провадженні неодноразово змінювалась група прокурорів, що здійснювали процесуальне керівництво.
Відповідно до останньої постанови заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_8 від 18 жовтня 2018 року до складу такої групи входили прокурори відділу нагляду за додержанням законів органів СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадження прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 . Старшим групи прокурорів визначено ОСОБА_7 .
Відповідно до наказу прокурора Рівненської області № 534к від 30 квітня 2020 року прокурор ОСОБА_7 звільнений із займаної посади на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру" з 04 травня 2020 року.

Отже, із раніше створеної групи прокурорів фактичне виконання прокурора, що здійснював процесуальне керівництво, залишились ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , який затвердив обвинувальний акт 27 січня 2021 року. Новий старший групи прокурорів призначений не був.
При цьому суд зауважує, що вище наведені приписи процесуального законодавства не передбачають і не вимагають погодження обвинувального акта старшим групи прокурорів, а лише його затвердження повноважним прокурором, що і було зроблено таким прокурором ОСОБА_3 .
Положення наказів Генерального прокурора регламентують внутрішню організацію роботи органів прокуратури в частині повноважень старшого групи прокурорів, при цьому не визначають правових норм, які б мали процесуальне значення, в тому числі в частині письмового погодження дій інших прокурорів групи.
За порушення цих норм прокурор, можливо, і може нести дисциплінарну відповідальність, як про це вказує захисник ОСОБА_5 у своєму клопотанні, однак такі обставини не дають підстав для висновку про порушення прокурором ОСОБА_3 процесуальних норм при затвердженні обвинувального акта.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про безпідставність заявленого захисником клопотання, у задоволенні якого належить відмовити.

Керуючись ст.ст.314, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000101 відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений о 16:30 годині 16 листопада 2021 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_1