ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/3670/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/702/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0000987 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.02.2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Князе-Григорівка, Великолепетиського району, Херсонської області, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-31.03.2000 року вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області за ст. 81 КК УРСР (1960 року) до 4 років позбавлення волі;
-25.09.2002 року вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області за ст. 188 ч.1 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
-20.08.2003 року вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України на строк 5 років позбавлення волі; звільнився 12.06.2006 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 12 днів;
-02.07.2009 року вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області за ст. 162 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 гривень; ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 05.01.2016 року замінено ОСОБА_7 покарання, призначене вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 02.07.2009 року, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який складає 850 грн. на покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт;
-16.05.2013 року вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області за ст. 185 ч.1 КК України на строк 80 годин громадських робіт;
-15.02.2016 року вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області за ст. 125 ч.2 КК України на строк 200 годин громадських робіт.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Рух справи

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком десять років, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк відбування покарання обчислено з 16.05.2019 року, тобто з моменту затримання ОСОБА_7 .

Вирішено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 , питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та судових витрат. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 20.05.2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вказаний вирок залишено без задоволення. Апеляційну скаргу прокурора з доповненнями задоволено частково. Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_7 змінено, виключено з резолютивної частини вироку вказівку суду про місце «відбування покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу». В інший частині вирок залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 14.07.2021 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 лютого 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернуто апелянту.

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини

Суд встановив, що ОСОБА_7 09 травня 2019 року в період часу з 21.00 до 24.00 години, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , по місцю проживання потерпілого ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_9 не менше дванадцяти ударів дерев`яною палицею в різні частини тулубу та кінцівок, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, від яких останній помер на місці події.
Суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст.121 ч.2 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій обвинуваченим ОСОБА_7 31.03.2021 року (том 4 а.п. 78), він просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що висновки суду ґрунтуються виключно на припущеннях, суд допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотне порушення вимог КПК щодо оцінки доказів, розглянув справу однобічно та поверхово, що потягло за собою його незаконне засудження.
Вказує на те, що не повинен доводити перед судом свою невинуватості, обов`язок доказування покладено на сторону обвинувачення, однак цей обов`язок прокурор не виконав. Його винуватіть не доведена поза розумним сумнівом. Висновки суду щодо доведеності його вини за ч.2 ст.121 КК України засновані на припущеннях.
Суд безпідставно у вироку послався на показання потерпілої ОСОБА_9 та свідків як на докази його винуватості, оскільки потерпіла та допитані судом свідки не були очевидцями злочину, а підтвердили лише факт проживання його квартирі з 2016 року по 2019 рік.
Висновок судово-медичного експерта ОСОБА_11 є недопустимим доказом, оскільки під час допиту в суді в експерт не зміг зазначити причину та час смерті потерпілого, тому експерт не відповідає займаній посаді через відсутність необхідних знань.

Висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи № 36 від 07.09.2020 року є недопустимим доказом, оскільки базується на висновку експерта ОСОБА_11 .

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого, суддею-доповідачем встановлено, що копію вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.02.2021 року, обвинувачений ОСОБА_7 отримав 30.03.2021 року (то 4 а.п. 92), апеляційну скаргу подано ним 31.03.2021 року (том 4 а.п. 77), тобто в межах строку на апеляційне оскарження, оскільки згідно із приписами ч.3 ст. 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Таким чином, строк на подачу апеляційної скарги ОСОБА_7 не був пропущений.

Позиції сторін
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, просили скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину.

Прокурор ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Оцінка Суду

Заслухавши доповідь судді, позиції учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1. 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про недоведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст.2 КПК України завдання кримінального провадження полягає у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК України оцінка кожного доказу є компетенцією суду, який ухвалив вирок, виходячи з точки зору належності, достовірності, допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відповідає вказаним вимогам, ґрунтується на сукупності зібраних і належно оцінених судом доказів, і є правильним.

При цьому, суд першої інстанції, заслухавши показання винного, потерпілої, свідків та дослідивши письмові докази у кримінальному провадженні, обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку належні та допустимі докази.

Зокрема обвинувачений хоч і відмовився від дачі показань в ході судового розгляду, однак під час виступу в останньому слові не заперечував факт спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, але не погодився із тим, що спричинені ним тілесні ушкодження призвели до смерті потерпілого.
Суд обґрунтовано критично поставився до вказаних показань та правильно розцінив як спосіб уникнути відповідальності, оскільки ці показання суперечать дослідженим судом доказам.

Аналогічні доводи апеляційної скарги також є неприйнятними.

Зокрема, суд першої інстанції, мотивуючи свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, послався на показання свідка ОСОБА_12 та результати проведеного з цим свідком слідчого експерименту 15.05.2019 року, відповідно до яких свідок показала, що проживала разом з ОСОБА_7 у потерпілого ОСОБА_9 09.05.2019 року вони втрьох святкували день народження ОСОБА_9 , вживали спиртні напої. Ввечері вони всі втрьох лягли спати. Вона декілька разів за ніч прокидалася від того, що потерпілий голосно просив принести йому води та горілки і обвинувачений приносив йому. Коли вона зранку прокинулася, то виявила потерпілого, який лежав мертвим на своєму дивані. Вона сильно злякалася, вони з ОСОБА_7 намагалися вийти з квартири, але не змогли відчинити двері, оскільки не знайшли ключів, тому змушені були вибиратися із квартири через вікно та скористатись пожежною драбиною, яка є на будинку, так як квартира була на 5-му поверсі. Поліцію та медичну допомогу не викликали, так як були у шоковому стані. Їх затримали працівники поліції приблизно на четвертий день. Весь цей час вони не повідомляли до поліції про мертвого потерпілого в квартирі. Під час слідчого експерименту свідок на місці відтворила вказані обставини (том 2 а.п. 50-53);

Посилання ОСОБА_7 на недопустимість як доказу показань свідка ОСОБА_12 через те, що остання не була очевидцем злочину апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки свідок, хоча й не бачила хто і яким чином побив ОСОБА_9 , однак з її показань чітко відстежуються, що в день вчинення злочину вона разом з ОСОБА_7 та потерпілим перебували у квартирі ОСОБА_9 лише трьох, коли лягали спати ОСОБА_9 був здоровий, а коли прокинулись лежав мертвий з чисельними тілесними ушкодженнями.
Враховуючи, що вона сама тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не наносила, ці показання вказують на ОСОБА_7 , як особу, яка вчинила злочин, тобто є належним та допустимим доказом для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Показання свідка ОСОБА_12 узгоджуються з протоколом огляду місця події від 11.05.2019 року, якими зафіксовано огляд квартири за місцем проживання потерпілого ОСОБА_9 . Під час огляду виявлено труп останнього, який оглянуто та проведено детальний опис виявлених на трупі тілесних ушкоджень, зафіксовано обстановку у квартирі та встановлено, що двері в квартиру зачинені на замок, вікно у кімнаті відчинене навстіж. На постільній білизні на дивані та на шпалерах біля дивану виявлено численні плями бурого кольору, інші сліди злочину, в тому числі слід босої правої ноги людини, яка перед цим вступила цією ногою в пляму бурого кольору. З місця події вилучені: змиви з плям бурого кольору, фрагменти шпалер з плямами бурого кольору, недопалки сигарет, банківську картку, фрагмент ковроліну, сліди папілярних узорів, мобільний телефон, дерев`яну палку зі слідами речовини бурого кольору (том 2 а. п. 7-34);
Крім того показання свідка ОСОБА_12 узгоджуються з протоколом слідчого експерименту, проведеного з підозрюваним ОСОБА_7 16.05.2019 року, відповідно до якого підозрюваний на місці в деталях розповів та відтворив обставини спричинення ним потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, показав, де саме він взяв палицю, якою спричиняв потерпілому тілесні ушкодження, описав її, не маючи її під час слідчого експерименту, так як вона була вилучена під час огляду місця події, показав як розташовувалися меблі, розставивши їх у тому положенні та у тому місці, як вони розташовувалися на момент вчинення ним злочину, вказав кількість та локалізацію ударів палицею, категорично заперечив нанесення ударів в область голови. Розповів що в два підходи наніс потерпілому дерев`яною палицею не менше 12 ударів по тулубу та кінцівкам, через те, що потерпілий кричав, щоб він приніс йому води та горілки, не давав спати. Коли вранці прокинувся, приблизно о 03.00-03.30 годині, то побачив, що потерпілий вже мертвий. Детально описав положення трупа потерпілого. Показав на місці як він разом зі співмешканкою залишити квартиру через вікно, скориставшись пожежною драбиною, так як не знайшли ключів від квартири. Під час слідчого експерименту були роблені заміри від вікна до парапету та від парапету до пожежної драбини та відеозаписом слідчого експерименту, дослідженим у судовому засіданні (т. 2 а. п. 166-172);
Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів ? протоколом слідчого експерименту. Такий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 740/3597/17. Отже заперечення учасником справи у судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту.
Вивченням змісту протоколу та відеозапису вказаної слідчої дії апеляційним судом встановлено, що слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_7 проведений на місці вчинення злочину з дотриманням вимог ст. 240 КПК, в присутності захисника, двох понятих, статиста, з застосуванням відеозаписувальної апаратури.
У протоколі зазначено про роз`яснення підозрюваному його прав відповідно до ст. 42 КПК України. ОСОБА_7 добровільно, без будь-якого примусу, відтворив на місці обстановку та обставини вчинення злочину, на статисті відтворив механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень,.
Передбачених законом підстав для визнання протоколу слідчого експерименту з підозрюваним недопустимим доказом, апеляційний суд не вбачає. Суд першої інстанції обґрунтовано визнав цей доказ належним та допустимим, незважаючи на те, що під час судового розгляду ОСОБА_7 не підтримав дані в ході слідчого експерименту показання щодо перебігу події, які мали місце 09.05.2019 року.
Висновком судової дактилоскопічної експертизи № 364-дк від 30.05.2019 року, встановлено, що на місці вчинення злочину виявлено сліди великого пальця правої руки та слід долоні руки ОСОБА_7 (т. 2 а. п. 65-84).
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 522 від 10.07.2019 року, на знарядді злочину - палиці виявлено кров потерпілого ОСОБА_9 (т. 2 а. п. 112-127).
Відповідно до висновку судових молекулярно-генетичних експертиз № 525 від 22.08.2019 року в квартирі АДРЕСА_2 , на підлозі у коридорі та шпалерах виявлено плями крові ОСОБА_9 , а також на сходовому майданчику четверного поверху під`їзду, сходовому майданчику біля квартири АДРЕСА_3 , шпалерах виявлено генетичні ознаки підозрюваного ОСОБА_7 (том 2 а.п. 202-226)
Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 36 від 28.10.2020 року встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від чисельних переломів кісток скелету (тілесних ушкоджень групи «а»): відкритий уламковий перелом правої великогомілкової кістки на межі верхньої та середньої третини; відкритий уламковий перелом верхньої та середньої третини лівої малогомілкової кістки; закритий перелом тіла грудини; закриті переломи 4, 7, 10 ребер; відкритий уламковий перелом зовнішнього суглобового виросту лівої плечової кістки; закритий уламковий перелом нижньої третини правої ліктьової кістки; закритий уламковий перелом нижньої третини лівої ліктьової кістки; відкритий уламковий перелом 3 п`ясткової кістки лівої кисті; закриті уламкові переломи 2 та 3 п`ясткових кісток правої кисті; відкритий уламковий перелом нігтьової фаланги 5 пальця правої кисті; темно-червоні крововиливи під пристінкову плевру та в м`які тканини грудної клітини в місцях переломів ребер та грудини; рясні темно-червоні крововиливи в м`які тканини кінцівок в місцях переломів, забито-рвані рани на верхніх та нижніх кінцівках, крововиливи та садна грудини, грудної клітини, правого передпліччя, правої кисті, лівого плеча, лівого ліктя, лівої гомілки, правої гомілки. Описані ушкодження, у свої сукупності, ускладнилися розвитком небезпечного для життя стану травматичним шоком, що підтверджується макроскопічними ознаками та характерними морфологічними змінами паренхіми нирок, а саме: наявністю чисельних ушкоджень кісток скелету, блідо-сірою недокрівною корковою речовиною нирок, коричневою повнокровною мозковою речовиною нирок, темно-червоними крововиливами на межі коркової та мозкової речовини нирок із мармуровим їх забарвленням, точковими темно-червоними крововиливами на поверхні серця і легень та повнокров`ям внутрішніх органів. Підтвердити шок результатами судової гістологічної експертизи немає можливості, у зв`язку з початком гнильних та аутолітичних змін трупу.
Окрім цих ушкоджень на трупі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які віднесено до групи «б»: забиті та забито-рвані рани на голові, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; групи «в»: синці голови, шиї, ділянки яремної вирізки, підключичних областях, проекції правої реберної дуги, епігастральної ділянки, лівої бокової поверхні живота, проекції крила лівої клубової кістки, проекції правого кульшового суглоба, поперекової області ліворуч, правого плеча, задньо-зовнішньої поверхні правого передпліччя, обох стегон та колінних суглобів, передньо-внутрішньої поверхні лівої гомілки, садна шиї, лівого передпліччя та проекції крила правої клубової кістки, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Усі виявлені ушкодження є зажиттєвими (на що вказують темно-червоні крововиливи в м`які тканини), виникли упродовж невеликого проміжку часу (у зв`язку з чим встановити послідовність їх спричинення не уявляється можливим) та утворилися від травмуючої дії тупих предметів.
Частина ушкоджень, де в ділянках тіла наявні характерні смугасті синці із просвітленням у центрі, утворилися від ударів циліндричним предметом з переважаючою довжиною.
В інших ушкодженнях характерні слідоутворювальні поверхні травмуючого предмету не відобразилися.
Враховуючи стан трупних явищ, описаних у протоколі огляду місця події (11.05.2019 з 19.52 до 01.50 години 12.05.2019)та динаміку їх розвитку упродовж часу (трупні явища, що описані при проведенні експертизи трупа в морзі), давність настання смерті становить близько 1,5-2 діб до початку проведення огляду трупа на місці події.
Аналіз описаних тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , дані гістологічного дослідження (гнильні зміни та масивність ушкоджень), не дають підстав в категоричній формі висловитися, як довго потерпілий міг жити після заподіяння йому тілесних ушкоджень. Судово-імунологічною експертизою встановлено, що кров трупа відноситься до групи А, з супутнім антигеном Н, що відповідає 2-й групі крові, за системою АВ0. Судово-токсилогічною експертизою крові та сечі трупу, виконаною газохроматографічним методом, етиловий спирт виявлений у концентрації 1,65 проміле, в сечі 2,24 проміле, що зазвичай відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню. Частина тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_9 , а саме ті, які зовні у місці прикладання травмуючого предмета відобразилися у вигляді смугастих синців із просвітленням у центрі, могли виникнути у спосіб (від ударів дерев`яною циліндричною палкою), на який вказує обвинувачений ОСОБА_7 у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 16.05.2019 року. В інших ушкодженнях характерні слідоутворюючі поверхні травмуючого предмету не відобразилися (т. 3 а. п. 181-193).
Цим висновком спростовуються доводи скарги обвинуваченого про те, що судом не встановлено час, місце смерті потерпілого ОСОБА_9 та її причину.
Посилання обвинуваченого на недопустимість висновків проведених у справі судових експертиз через проведення їх експертами, які не володіють необхідними знаннями, не ґрунтуються на вимогах закону.
Як встановив апеляційний суд, всі висновки, які покладені в основу вироку складні експертами, які є акредитованими фахівцями та були попереджені про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК.
Доводи скарги про безпідставне обґрунтування вироку показаннями потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , висновком судово-медичної експертизи № 101 НК від 25.06.2019 року (том 2 а.п. 104-107) є неприйнятним, оскільки у вироку на ці докази в обґрунтування винуватості ОСОБА_7 не посилався.
Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що всі докази, які покладені судом в основу обвинувального вироку досліджені безпосередньо, належним чином перевірені та ним надана правильна юридична оцінка як кожному окремо, так і у взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості та достатності для доведення винуватості ОСОБА_7 .
Апеляційний суд не знаходить підстав для надання цим доказам іншої оцінки, ніж суд першої інстанції та закриття провадження через невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину.

Не наводить переконливих мотивів про недопустимість цих доказів і обвинувачений в апеляційній скарзі.

Виходячи з наведеного, досліджені судом докази в їх сукупності беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, у вироку суд першої інстанції навів переконливі докази та мотиви визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, тому апеляційний суд не може констатувати, що винуватість ОСОБА_7 не доведено поза розумним сумнівом, а отже апеляційні вимоги обвинуваченого про закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав, задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним тяжким; відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, обставин, які б пом`якшували покарання не встановлено, рецидив злочинів та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння як обставини, що його обтяжують та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України на максимальний строк.
Істотних порушень вимог КПК, які б стали підставою для скасування або зміни судового рішення, не встановлено.

З наведених підстав, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.02.2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення судом апеляційної інстанції, і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: три підписи
Згідно з оригіналом:
Помічник судді
Ухвала набрала законної сили 26.08.2021 року ОСОБА_16