Справа№ 693/355/21
1-кс/693/139/21
УХВАЛА

Іменем України
30.11.2021 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження №0000095 від 15.04.2021р.за ст.15, ч.1 ст.185 КК України звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту.

В обґрунтування клопотання вказав, що 15.04.2021р. слідчим у вказаному кримінальному провадженні під час огляду місця події урочище «Бугаївщина квартал 55 відділ №4 с. Сатанівка Уманського району було вилучено автомобіль марки ГАЗ-52, д.н.з. НОМЕР_1 , 1988 року випуску, належний на праві користування ОСОБА_3 на підставі технічного паспорта та довідки-рахунку серії НОМЕР_2 .

На даний час вказаний автомобіль ОСОБА_3 не повернуто. В подальшому 23.04.2021р. ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області на вищевказаний автомобіль було накладено арешт.

На даний час ОСОБА_3 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні та не мав наміру приховувати, знищити чи відчужити автомобіль, є добросовісним набувачем, оскільки здійснював перевезення вантажу за проханням знайомого по найму і походження майна, що перевозилося, йому не відоме.

Місце знаходження вилученого автомобіля на території Монастирищенського сектору поліцейської діяльності №1 ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області не має відповідних умов для його належного зберігання.
ОСОБА_3 є пенсіонером, тому використання даного автомобіля є джерелом його доходів.
У слідчого було достатньо часу для виконання необхідних процесуальних дій з вилученим автомобілем, розумність і співрозмірність обмеження ОСОБА_3 права власності (користування) не відповідають завданням кримінального провадження в частині охорони його прав, свобод та законних інтересів як учасника кримінального провадження.
Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 вважає, що не було обґрунтованих підстав для накладення арешту на автомобіль ГАЗ-52, д.н.з. НОМЕР_1 , 1988 року випуску, тому просить його скасувати та повернути вказаний автомобіль ОСОБА_3 .

Учасники процесу у судове засідання не з?явилися, про розгляд клопотання повідомлені належним чином.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду даного клопотання, оскільки таке розглядається протягом трьох днів після його надходження до суду.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням та матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року у справі №693/355/21, провадження №1-кс/693/61/21 задоволено клопотання дізнавача СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейт. поліції ОСОБА_5 , подане в рамках кримінального провадження №0000095 від 15 квітня 2021 року, про накладення арешту та накладено арешт на автомобіль марки ГАЗ-52, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , та який було тимчасово вилучено згідно протоколу огляду предметів від 15.04.2021р.

ОСОБА_3 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Із змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення необхідно врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що санкція ч.1 ст.185 КК України не передбачає конфіскації майна або спеціальної конфіскації, слідчий суддя дійшов висновку про скасування арешту, накладеного 23 квітня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області, на автомобіль марки ГАЗ-52, д.н.з. НОМЕР_1 , 1988 року випуску, належний ОСОБА_3 на підставі технічного паспорта та довідки-рахунку серії НОМЕР_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107, 174, 314-316, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт автомобіля марки ГАЗ-52, д.н.з. НОМЕР_1 , 1988 року випуску, належного ОСОБА_3 на підставі технічного паспорта та довідки-рахунку серії НОМЕР_2 .

Зобов?язати начальника Монастирищенського сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області повернути вилучений автомобіль марки ГАЗ-52, д.н.з. НОМЕР_1 , 1988 року випуску, ОСОБА_3 , належний йому на підставі технічного паспорта та довідки-рахунку серії НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_7