Справа № 1-кп/593/148/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" жовтня 2021 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

та адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 04.09.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Надорожнів, Бережанського району, Тернопільської області, гр.України, освіта неповна середня, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не працюючого, в силу ст.89 КК України вважається не судимим,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2021 року близько 21 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , приїхали автомобілем марки «MAZDA 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_8 та перебуває у користуванні ОСОБА_7 , у с. Тростянець, Саранчуківської сільської територіальної громади, Тернопільського району, Тернопільської області, де зупинились на вулиці Шевченка. У цей же час ОСОБА_7 вийшов із автомобіля та пішов до житлового будинку АДРЕСА_3 , у якому проживають його родичі. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у той час залишились сидіти в салоні автомобіля, очікуючи ОСОБА_7 , під час чого заснули. Надалі близько 23 години 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, 03 вересня 2021 року ОСОБА_5 прокинувся через те, що прийшов ОСОБА_7 , який у ході розмови повідомив, щоб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 чекали його у автомобілі до 05 години ранку 04 вересня 2021 року, оскільки у нього є справи та лише тоді він відвезе їх додому. Вказані слова обурили ОСОБА_5 , який хотів сам їхати, однак ОСОБА_7 проігнорував його прохання, не надавши ключів від свого автомобіля, та пішов до приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 . Після цього у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «MAZDA 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, 1986 року випуску, з метою здійснення поїздки до с. Мечищів, Саранчуківської сільської територіальної громади, Тернопільського району, Тернопільської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03 вересня 2021 року, близько 23:00 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, скориставшись вільним доступом, поза волею та без дозволу власника чи користувача автомобіля марки «MAZDA 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , незаконно заволодів вказаним автотранспортним засобом, який знаходився по вул. Шевченка с. Тростянець, Саранчуківської сільської територіальної громади, Тернопільського району, Тернопільської області.

Зокрема, не повідомивши про свій намір ОСОБА_7 , який є законним володільцем(особою у фактичному володінні якої перебував транспортний засіб) будучи обуреним його діями та скориставшись тим, що останній у цей час перебував в приміщені житлового будинку АДРЕСА_3 , та не слідкував за своїм автомобілем, ОСОБА_5 з метою заволодіння ним для поїздки до с. Мечищів, Саранчуківської сільської територіальної громади, Тернопільського району, Тернопільської області, перебуваючи у вище вказаному автомобілі, пересів із переднього пасажирського сидіння на місце водія автомобіля «MAZDA 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та сів за кермо.

Надалі, ОСОБА_5 за допомогою викрутки, яку знайшов у салоні автомобіля, шляхом зламу замка запалювання вказаного автомобіля, привів двигун автомобіля в робочий стан, отримавши таким чином можливість керувати автомобілем. У подальшому, не маючи, ні дійсного, ні уявного права на вказаний транспортний засіб, умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, не маючи права на розпоряджання чи керування вказаним автомобілем, всупереч волі законного володільця транспортного засобу, незаконно заволодів ним, а саме почав здійснювати рух на ньому в сторону с. Мечищів, Саранчуківської сільської територіальної громади, Тернопільського району, Тернопільської області, перемістивши транспортний засіб в просторі та таким чином незаконно вилучивши автомобіль всупереч волі законного володільця. Потім ОСОБА_5 виїхав на ділянку автодороги Т2004 «Бережани-Підгайці-Монастариськ», де неподалік повороту у напрямку до с. Жонівка, Бережанської територіальної громади, Тернопільського району, Тернопільської області, був зупинений працівниками поліції на вказаному автомобілі марки «MAZDA 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час керування ним.

Незаконно заволодівши у вищезазначений спосіб автомобілем марки «MAZDA 323», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, вартістю 17200 (сімнадцять тисяч двісті ) гривень 30 (тридцять) копійок, яким користується ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на викраденому транспортному засобі залишив місце вчинення суспільно-небезпечного діяння, однак, внаслідок необережного використання транспортним засобом допустив його пошкодження, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1132 (тисячу сто тридцять дві ) гривні та 16 (шістнадцять) копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом.
У підготовчому судовому засіданні прокурором та обвинуваченим було надано суду угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2021 року між начальником Підгаєцького відділу Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_9 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0000161 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2021 року, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України в приміщенні Підгаєцького відділу Бережанської окружної прокуратури.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , який не заперечує проти укладення такої угоди, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Ч. 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

ОСОБА_5 погодився із прокурором на призначення йому покарання за це кримінальне правопорушення у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, протягом якого його зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості. Обвинувачений повністю відшкодував завдані потерпілому збитки, позитивно характеризується по місцю проживання.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_5 суд під розписку відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 30 вересня 2021 року між начальником Підгаєцького відділу Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_9 , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Застосувавши ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців, протягом якого зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню у вигляді нічного домашнього арешту.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 в користь Тернопільського НДЕКЦ 2(дві) тисячі 59(п`ятдесять дев`ять) грн. 44 (сорок чотири) коп. витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Речові докази посправі: автомобіль марки «Мазда 323» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору повернути законному користувачу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1