Провадження № 11-сс/4823/465/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2021 року було частково задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000461 від 26.08.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, та накладено арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку 25.10.2021 робочих місць ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які знаходяться в кабінеті №7 філії №3 поліклінічного відділення Чернігівської міської лікарні №1, за адресою: місто Чернігів, вулиця Гагаріна, буд. 6, а саме:

- мобільний телефон марки Iphone CE в корпусі білого кольору, та чохлі рожевого кольору, яким користується ОСОБА_8 ;

- банківські картки, які належать ОСОБА_8 за наступними номерами:- НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- грошові кошти, які належать ОСОБА_8 , наступними купюрами: 13 (тринадцять) купюр номіналом 1000 (одна тисяча) гривень серії та номер: АВ9426007, АА6151831, АД7986338, АИ6142934, АВ2180359, АВ2180358, АВ2180357, АВ2180356, АВ2180355, АВ2180354, АВ2180347, АЕ4577063, АЕ02122721; 40 (сорок) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень ФБ7098718, СД4531661, ВИ4312776, АИ9787630, ФБ4693717, ЄБ0509003, ВГ1528153, ХИ4340056, ВЗ5561189, АЄ3247833, ВЗ5178608, ВЄ8725482, ХА6227565, МВ0299390, УЗ9325942, УГ1503447, ВГ7599550, ЗИ2464949, ВИ6219973, УИ2063546, ЛЗ7408309, УД7691379, МБ7091718, АЖ6118362, ВТ7762288, УЗ8425692, УХ1999845, УИ9295968, ВВ7400158, СЖ0584868, БТ4928084, ФД8871623, МБ2486122, ВИ9467195, ЛВ3395936, СГ5613472, МВ8170651, СЖ3419156, ВД3278140, ЛГ0055491; 10 (десять) купюр номіналом 200 (двісті) гривень серії та номер: ВЖ6864931, ЕЕ7405906, СН0661453, СВ3982388, ТЕ8845901, КЕ4517918, СН0494031, ТА3135238, ХИ7343707, ЗЕ8325346, 1 (одна) купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень серії та номер УР6653426;

- десять аркушів паперу з рукописними написами, які перебували у користуванні та розпорядженні ОСОБА_9 ;

- сертифікат про вакцинацію на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк., які перебували у користуванні та розпорядженні ОСОБА_9 ;

- системний блок Logic Power за інв. №050 та кабель живлення, які перебували у користуванні ОСОБА_9 та належать КНП «Чернігівська міська лікарня №1» Чернігівської міської ради;

- аркуші паперу з рукописним написами на двадцять одному аркуші, які перебували у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_8 ;

- копії документів на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які перебували у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_8 ;

- три зошити з рукописними записами, які перебували у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_8 ;

- п`ятнадцять аркушів паперу з друкованими написами, які перебували у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_8 ;

- системний блок зменшеного типу DELL 9 WRSCMZ та кабель живлення, які належать КНП «Чернігівська міська лікарня №1» Чернігівської міської ради;

- три флеш-носії HI-RALI 4 Gb, SanDisk, SP 8 Gb, які перебувають у користуванні ОСОБА_8 та належать КНП «Чернігівська міська лікарня №1» Чернігівської міської ради;

- декларації з пацієнтами, укладені за 2021 рік у кількості 33 (тридцяти трьох) штук;

- аркуші паперу з друкованими та рукописними надписами у кількості 34 (тридцяти чотирьох) штук, які перебували у користуванні ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , та належать КНП «Чернігівська міська лікарня №1» Чернігівської міської ради, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вище вказаним майном.

В задоволенні решти вимог було відмовлено.

З урахуванням обставин даного кримінального провадження, зважаючи на те, що вилучені під час обшуку речі, перебуваючи у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, знищені, слідчий суддя дійшов висновку, що є всі правові підстави для накладання арешту на вилучене під час обшуку майно, за виключенням вилучених банківських карток MasterCard Gold № НОМЕР_6 та Credit Paywave Instant Issue № НОМЕР_7 , оскільки їх власником є ОСОБА_21 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на мобільний телефон марки Iphone CE в корпусі білого кольору та чохлі рожевого кольору, яким користується ОСОБА_8 , банківських карток, які належать ОСОБА_8 за наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; грошових коштів, які належать ОСОБА_8 , з наступними купюрами: 13 (тринадцять) купюр номіналом 1000 (одна тисяча) гривень серії та номер: АВ9426007, АА6151831, АД7986338, АИ6142934, АВ2180359, АВ2180358, АВ2180357, АВ2180356, АВ2180355, АВ2180354, АВ2180347, АЕ4577063, АЕ02122721; 40 (сорок) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень ФБ7098718, СД4531661, ВИ4312776, АИ9787630, ФБ4693717, ЄБ0509003, ВГ1528153, ХИ4340056, ВЗ5561189, АЄ3247833, ВЗ5178608, ВЄ8725482, ХА6227565, МВ0299390, УЗ9325942, УГ1503447, ВГ7599550, ЗИ2464949, ВИ6219973, УИ2063546, ЛЗ7408309, УД7691379, МБ7091718, АЖ6118362, ВТ7762288, УЗ8425692, УХ1999845, УИ9295968, ВВ7400158, СЖ0584868, БТ4928084, ФД8871623, МБ2486122, ВИ9467195, ЛВ3395936, СГ5613472, МВ8170651, СЖ3419156, ВД3278140, ЛГ0055491; 10 (десять) купюр номіналом 200 (двісті) гривень серії та номер: ВЖ6864931, ЕЕ7405906, СН0661453, СВ3982388, ТЕ8845901, КЕ4517918, СН0494031, ТА3135238, ХИ7343707, ЗЕ8325346, 1 (одна) купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень серії та номер УР6653426, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку 25.10.2021 року робочих місць ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в частині накладення арешту на мобільний телефон марки Iphone CE в корпусі білого кольору та чохлі рожевого кольору, яким користується ОСОБА_8 ; банківських карток, які належать ОСОБА_8 за вищевказаними номерами, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

На думку сторони захисту, прокурором не було наведено законних підстав для арешту вилученого під час обшуку майна, зокрема, мобільного телефону марки Iphone CE в корпусі білого кольору та чохлі рожевого кольору, ким користується ОСОБА_8 , банківських карток, які належать ОСОБА_8 за наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , та грошових коштів, які належать ОСОБА_8 , відсутнє процесуальне рішення про призначення експертного дослідження, а також тимчасове вилучення майна відбулось всупереч законодавчо встановленої заборони. Вказує, що слідчий суддя не обгрунтував наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на залишенні ухвали слідчого судді без змін, захисника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скаргою

У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів способами, передбаченими КПК.

Відповідно, колегія суддів апеляційного суду, розглядаючи апеляційну скаргу, виходить з наданих сторонами в судове засідання доказів.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень ч. 2 ст.170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За вимогами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000461 від 26.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на речі та документи, вилучені під час обшуку 25.10.2021 року кабінету № 7 філії № 3 поліклінічного відділення Чернігівської міської лікарні № 1, у якому здійснюють свою діяльність ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131, 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, яке визнано у встановленому законом порядку постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області 26.10.2021 року ОСОБА_22 речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000461 від 26.08.2021 року.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

Тому, з огляду на приписи ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Вказана норма чітко прописує випадки, коли допускається арешт незалежно від приналежності майна тій чи іншій особі.

Оскільки майно, на яке просив накласти арешт прокурор, є речовими доказами і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та на час розгляду цього клопотання були вагомі підстави для експертного дослідження цього майна у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя, з врахуванням всіх відомих на той час обставин, прийшов до законного та обгрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора та вирішив накласти арешт на це майно у формі тимчасового позбавлення їх власників можливості відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Тому, з врахуванням вищевказаних обставин, з метою збереження вищевказаного майна, що є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя на даній початковій стадії досудового провадження законно та обгрунтовано задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на вищевказане майно на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до однозначного висновку, що майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, яка не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Вказівка сторони захисту на те, що прокурором не було наведено законних підстав для арешту вилученого під час обшуку майна, зокрема, мобільного телефону марки Iphone CE в корпусі білого кольору та чохлі рожевого кольору, яким користується ОСОБА_8 , та грошових коштів, які належать ОСОБА_8 , не заслуговують на увагу, адже є обгрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи висновки слідчого судді про те, що прокурором доведено, що вказане тимчасово вилучене майно має ознаки речових доказів, оскільки вони можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що розслідується у даному кримінальному провадженні, та з метою їх збереження, є виправданим застосування арешту вказаного майна у виді заборони їх відчуження, розпорядження та користування за винятком вилучених банківських карток MasterCard Gold № НОМЕР_6 та Credit Paywave Instant Issue № НОМЕР_7 , оскільки їх власником є ОСОБА_21 .

Твердження захисника про недоведеність прокурором обґрунтованості накладення арешту на майно, що є неправомірним втручанням у право мирно володіти своїм майном, не є слушними і в повному обсязі спростовуються матеріалами справи, а тому колегія суддів не може констатувати порушення, про яке йде мова в апеляційній скарзі.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, в повному обсязі дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.

На даному етапі кримінального провадження, коли органам досудового розслідування необхідно провести слідчі дії, призначити по справі експертні дослідження, які стосуються обставин та механізму внесення недостовірних відомостей до Електронної системи охорони здоров`я (ЕСОЗ) щодо наявності проведеної вакцинації особами для отримання COVID сертифікатів, вилучені під час обшуку речі повинні бути в розпорядженні органів досудового розслідування. Прокурором подано до апеляційного суду копію постанови слідчого про призначення комп?ютерно - технічної експертизи, під час проведення якої вилучені електронні прилади повинні бути в розпорядженні експерта. Тому висновок слідчого судді в цій частині є правильним.

Колегією суддів апеляційного суду з метою повного і об`єктивного розгляду справи, було відкладено її розгляд і надано можливість сторонам у наданні додаткових доказів. Сторона захисту надала доказ довідки про отримані доходи власником майна ОСОБА_8 та її чоловіком з травня по жовтень 2021 р. Проаналізувавши зміст цих документів та суми отриманих доходів, зазначених в них, колегія суддів знайшла їх непереконливими для висновку, що ОСОБА_8 одномоментно зберігала при собі грошову суму в 35050 грн., яка в неї була вилучена. Тому рішення слідчого судді в частині накладання арешту на ці кошти на даний час є обґрунтованим.

Водночас цей висновок суду не перешкоджає зняттю арешту з вказаних грошових коштів в майбутньому, на різних стадіях кримінального процесу.

Водночас колегія суддів не вбачає необхідності в арешті банківських карток, які належать ОСОБА_8 самі собі ці картки, без розкриття банківської таємниці грошових вкладів ні про що не говорять. Прокурор не заперечував проти того, щоб банківські картки були повернуті ОСОБА_8 .

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково. Ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2021 року, якою частково задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000461 від 26.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, та накладено арешт на майно, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном змінити.

Виключити з ухвали рішення про арешт банківських карток, які належать ОСОБА_8 за наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 і повернути ці картки ОСОБА_8 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.12.2021 р. про арешт майна, вилученого у ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4