Справа №443/114/22
Провадження №1-кп/443/39/22
ВИРОК
іменем України

09 лютого 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000753, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 жовтня 2021 року та угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим від 21 січня 2022 року в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черемхів Жидачівського району Львівської області, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 12.10.2021 близько 13:00 год., маючи умисел на незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду України, прибув на територію загальнозоологічного заказника «Діброва», який входить до складу природно-заповідного фонду України та охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних території та об`єктів, що перебувають під особливою охороною, та розташований у кварталах 277-289 (згідно нової схеми загальнозоологічного заказника «Діброва», затвердженої директором ДП «Стрийське лісове господарство») Ходорівського лісництва ДП «Стрийське лісове господарство», що на території Ходорівської міської об`єднаної територіальної громади Стрийського району Львівської області.

В цей же час, перебуваючи на території загальнозоологічного заказника «Діброва» зі сторони села Добрівляни Стрийського району Львівської області, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що знаходиться на охоронюваній законом території, переслідуючи ціль особистої наживи, діючи в порушення вимог законодавства України про природно-заповідний фонд, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, самовільно, за допомогою власної сокири здійснив незаконну порубку двох сироростучих дерев породи дуб червоний, діаметрами 10,5 см та 9,0 см., загальним об`ємом 0,07 м.куб., що зростали у кварталі №288 виділі №5 заказника. Після цього, дії ОСОБА_3 були припинені працівниками ДП «Стрийське лісове господарство».

У результаті зазначених вище умисних, протиправних дій ОСОБА_6 , а саме незаконної порубки дерев, природно-заповідному фонду України була спричинена шкода у виді знищення двох сироростучих дерев породи дуб червоний.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 246 КК України, якнезаконна порубка дерев, вчинена на території природно-заповідного фонду.

21.01.2022 між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 , беззастережно у повному обсязі визнавсвою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України, згідно повідомленої підозри від 12.01.2022, а саменезаконній порубці дерев, вчиненій на території природно-заповідного фонду.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, наявність обставин, що пом`якшують покарання та знижує ступінь тяжкості вчиненого, його поведінку після вчинення злочинних дій, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження сторони узгодили покарання у межах санкції ч.3 ст. 246 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, та оскільки обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що є обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинено злочину, а також відсутність обставин які обтяжують покарання на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання, якщо він впродовж іспитового строку не вчинить нового злочину та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України .

Згідно з умовами даної угоди обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України при обставинах викладених в обвинувальному акті та угоді, пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, тому просить затвердити угоду.
В підготовчому судовому засідання захисник ОСОБА_5 просить суд затвердити дану угоду.
В підготовче судове засідання представник потерпілого ОСОБА_8 не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, та затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
При вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 246 КК України у вчиненні якого ОСОБА_3 , беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування обвинуваченого переконався, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
При призначенні покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкціях статей (санкцій частин статей) Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинені злочини та відповідно до положень Загальної частини КК України.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 ККУ), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за злочин передбачений ч. 3 ст. 246 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, який, вчинений умисно, з корисливих мотивів, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, особу винного, що він на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, а також те, що він не одружений, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Також, судом беруться до уваги роз`яснення викладені в ч. 2 абз. 5 п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11.12.2015, згідно яких, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинивнезаконну порубку дерев, на території природно-заповідного фонду, відтак слід призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, у межах санкції ч.3 ст. 246 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України слід звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрати по справі немає.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2021 року у справі №456/5264/21 слід скасувати.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 373, 374, 376, 394, 468, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 січня 2022 року між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000753, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 жовтня 2021 року.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 січня 2022 року покарання за ч.3 ст.246 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати застосовані судом заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а саме сокири з деревяною ручкою довжиною 48 см., з довжиною леза 15 см., відстанню від обуха до леза 16 см., 2 зрубів з пнів та 2 зрізів стовбурів зрубаних дерев породи дуб червоний, стовбурів з кроною зрубаних дерев породи дуб червоний, згідно з ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.10.2021 у справі №456/5264/21.

Речові докази:
-2 зрізи з пнів та 2 зрізи стовбурів зрубаних дерев породи дуб червоний, які відповідно до постанови про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 12 жовтня 2021 року передані на зберігання у камеру схову речових доказів Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області знищити;
- стовбури з кроною зрубаних дерев породи дуб червоний, які відповідно до постанови про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 12 жовтня 2021 року надані на зберігання лісничому Ходорівського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» ОСОБА_9 для зберігання повернути Ходорівському лісництву Стрийського лісгоспу за належністю.

Застосувати до ОСОБА_3 спеціальну конфіскацію, конфіскувавши у власність держави сокиру з деревяною ручкою довжиною 48 см., з довжиною леза 15 см., відстанню від обуха до леза 16 см., яка відповідно до постанови про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 12 жовтня 2021 року передана на зберігання у камеру схову речових доказів Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області.

Роз`яснити ОСОБА_3 його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 21.01.2022 та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.
Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1