Справа№751/5759/21
Провадження №1-кс/751/1715/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський, громадянина України, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1, 4 ст. 246 КК України, у кримінальному провадженні № 0000220, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2021 року,

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Визначити розмір застави в сумі 250 000 гривень.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи реальну можливість протиправного заробітку шляхом незаконної порубки дерев породи сосна у лісах на території Чернігівської області та подальшої реалізації добутої деревини на деревообробні підприємства, приховуючи незаконне джерело їх походження, достовірно знаючи про передбачений чинним законодавством України порядок порубки деревини у лісах та інших лісових насадженнях, увійшов, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до складу створеної ОСОБА_10 стійкої організованої злочинної групи з метою незаконної порубки дерев породи сосна у лісах на території Чернігівської області та подальшої реалізації добутої деревини на деревообробні підприємства.

За час існування, протиправними діями організованої групи, які виразилися у незаконних порубках дерев, заподіяно шкоду довкіллю на загальну суму 253615 гривень 81 копійку.

22.07.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1, 4 ст. 246 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними доказами, отриманими у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку.

Зібрані фактичні дані у своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1, 4 ст. 246 КК України, санкція яких передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1

ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів, може ухилятись від органів досудового розслідування та суд, а також знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою схилення до дачі неправдивих показань; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій; 16.07.2004 року ОСОБА_6 засуджено до покарання за вчинення злочину. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, проте як вбачається з матеріалів кримінального провадження, останній не став на шлях виправлення і продовжує вчиняти злочини.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання вищевказаним ризикам у даному випадку недостатнє, оскільки лише тримання під вартою буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, контролю за місцем перебування підозрюваного, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших підозрюваних у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою схилення до дачі неправдивих показань у цьому ж кримінальному проваджені слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані докази. Просив застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Додатково пояснив, що запобіжний захід - тримання під вартою, є крайнім заходом, тому зазначені прокурором ризики не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а докази на підтвердження цих ризиків відсутні. Також, слідчим не доведено, що до підозрюваного ОСОБА_6 не можливо обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали із кримінального провадження № 0000220, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно із ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно із ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 розпочате 13.05.2021 року, що підтверджується витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.п.6-7)

22.07.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1,4 ст. 246 КК України.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_6 має статус підозрюваного, тому щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1,4 ст. 246 КК України, а саме : у незаконній порубці дерев у лісах, перевезенні та збуті незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду, вчиненій організованою групою, а також у незаконній порубці дерев у лісах, перевезенні та збуті незаконно зрубаних дерев, що спричинили тяжкі наслідки, вчиненій повторно організованою групою.

Пред`явлена ОСОБА_6 підозра ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненими кримінальними правопорушеннями. На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_6 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Сторона обвинувачення вважає, що у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: у подальшому переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою схилення до дачі неправдивих показань, іншим чином перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також може вчинити інше кримінальне провадження.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1,4 ст. 246 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до семи років, що може мати значення при визначенні ризику переховування.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами, а саме : діюче законодавство не містить заборони застосування більш м`якого запобіжного заходу, наявність у підозрюваного офіційних джерел доходу, наявність власної сім`ї .

Тому, співставивши можливі негативні для підозрюваної наслідки переховування із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі, можна зробити висновок що такий ризик існує.

Що стосується такого ризику як вплив підозрюваного на свідків, слідчий суддя враховує що ОСОБА_6 зараз працює, відомостей щодо впливу на інших підозрюваних та свідків матеріали провадження не містять, крім того об`єктивна сторона злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 може підтверджуватися письмовими доказами. Тому, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела і наявність таких ризиків як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. У клопотанні зазначено, що підозрюваний може створювати штучні докази та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак, такі припущення сторони обвинувачення не можуть виправдовувати обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме : ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має власну родину, постійне місце роботи, матеріально забезпечений, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, що підлягає відшкодуванню у випадку визнання особи винуватою, відсутність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме: домашнього арешту, з покладанням обов`язків передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись статтями 177-179, 181, 183, 184, 194, 196, 309 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 год по 05:00 год, за виключенням випадків отримання медичної допомоги.

Запобіжний захід обрати строком на 2 місяці, до 18.10.2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст. 194 КПК України такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. У разі порушення умов домашнього арешту до нього буде застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного до Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів до Чернігівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 20 серпня 2021 року

Слідчий cуддя С.М. Ченцова