КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 липня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання державного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000205 від 16.03.2021, із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучене у ході проведення обшуку 18.06.2021 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки iPhone Xs Max IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Приймаючи рішення, слідчий суддя вказав, що стороною обвинувачення не надано суду допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів, що вказують на прямий, або опосередкований зв`язок ОСОБА_7 з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді,прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна задовольнити та накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучене у ході проведення обшуку 18.06.2021 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки iPhone Xs Max IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає про відповідність вилученого майна вимогам ст. 98 КПК України та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. Вказує про порушення норм кримінального процесуального права та додає, що ухвала слідчого судді суперечить кримінальним засадам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію представника власника майна, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Головного слідчого управління Державного бюро перебувають матеріали кримінального провадження №0000205, відомості про яке 16.03.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань була поширена 02.03.2021 у ЗМІ та Telegram-каналах (зокрема Думська) інформація та відеоматеріали щодо можливого систематичного отримання неправомірної вигоди начальником управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС в Одеській області ОСОБА_10 та іншими службовими особами ГУ ДПС в Одеській області від платників, зареєстрованих на території Одеської області за бездіяльність під час виявлення та упередження розповсюдження схемного податкового кредиту та підтвердження сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами документальних перевірок.

18.06.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва органом досудового розслідування проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено мобільний телефон марки iPhone Xs Max IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

29.06.2021 прокурор другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання державного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене у ході проведення обшуку 18.06.2021 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки iPhone Xs Max IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 липня 2021 року відмовлено у задоволенні даного клопотання прокурора про арешт майна.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, звертаючись до суду, прокурором до свого клопотання про арешт майна додано: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; постанову про внесення змін до складу слідчої групи у кримінальному провадженні та визначення старшого слідчої групи від 15.06.2021; постанову про визначення групи прокурорів від 25.03.2021; депутатське звернення Народного депутату України ОСОБА_11 ; лист начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції; рапорт та лист старшого слідчого відділу Головного слідчого управління ОСОБА_12 ; протокол огляду речей та документів від 16.04.2021; доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (в порядку ст. 40 КПК України) старшого слідчого відділу Головного слідчого управління ОСОБА_12 ; лист керівника Управління оперативного забезпечення розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного оперативного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 ; рапорт оперуповноваженого відділу Головного оперативного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_14 ; копії декларацій; доручення на проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій (в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України) старшого слідчого відділу Головного слідчого управління ОСОБА_12 ; ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.06.2021; протокол обшуку від 18.06.2021; постанову про визнання речовим доказом від 19.06.2021.

Наведені документи, на переконання ініціатора клопотання, містять факти та обставини, які дають підстави для висновку про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками, які зробив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого судового рішення додані до клопотання матеріали не містять, а покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, слід визнати обґрунтованими,оскільки долучені до клопотання прокурора матеріали не містять фактів тих обставин, на які послався ініціатор клопотання, а є документами про вчинення певних процесуальних та слідчих дій, з яких не вбачається, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, як того вимагають положення п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України.

На переконання колегії суддів, з доданих до клопотання матеріалів взагалі не вбачається, що було вчинено будь-яке правопорушення, предметом якого є неправомірна вигода, під якою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

До такого висновку колегія суддів приходить з огляду на те, що єдиним джерелом інформації щодо необхідності накладення арешту на вилучене майно є рапорт оперуповноваженого відділу Головного оперативного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_14 та протокол огляду речей та документів від 16.04.2021.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для втручання у права і свободи власника майна через недоведеність необхідності цього, як передбачено ст. 132 КПК України.

Посилання прокурора на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України лише через наявність постанови про визнання цього майна речовим доказом, не може бути підставою для висновку про необхідність арешту майна, як того вимагають вимоги ч. 5 ст. 132 КПК України.
Твердження прокурора про порушення норм кримінального процесуального права, невідповідність оскаржуваного судового рішення кримінальним засадам, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Таким чином, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора, з урахуванням наведеного, є передчасними, а тому не заслуговують на увагу у даному судовому засіданні.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 липня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000205 від 16.03.2021, із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучене у ході проведення обшуку 18.06.2021 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки iPhone Xs Max IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4