ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1313/21 Справа № 202/4694/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000015 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Машлях Республіки Татарстан, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно останнього домашній арешт строком до 02 жовтня 2021 року із забороною цілодобово залишати місце свого проживання та покладено інші обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки незалежно від подальшої доведеності підозри ОСОБА_7 на сьогодні є достатні підстави стверджувати, що він може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що в його службовому кабінеті були вилучені грошові кошти в сумі 10000 грн., які можуть бути предметом неправомірної вимоги.
Також слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктом 1-3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, так як він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, займаючи керівну посаду, має певний вплив на свідків та доступ до документів університету.
Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що враховує вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки: є одруженим, має неповнолітню дитину, постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважав, що для запобігання ризикам переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, знищення чи спотворення доказів, достатньою мірою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи особи, дозволить органу досудового розслідування контролювати поведінку підозрюваного, не допустить здійснення підозрюваним впливу на інших осіб, знищення чи спотворення службових документів, які можуть мати значення доказів у кримінальному провадженні.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів та визначенням застави в розмірі 265 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 300 775 гривень.
В обґрунтування апеляційних вимог, прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Зазначає, що слідчий суддя не врахував належним чином наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, що ОСОБА_7 через тяжкість можливого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, використовуючи повноваження може знищити, приховати або спотворити документи, які мають значення для справи та які знаходяться у власності Університету митної справи та фінансів. Також, з огляду на основне та додаткове покарання, яке суд може призначити ОСОБА_7 , останній може впливати на свідків для зміни їх показань.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, зазначених в скарзі, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи прокурора, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не можуть бути підставою для її скасування.
Висновки слідчого судді, що існують достатньо відомостей та обставин, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання прокурора, зокрема протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду 20 купюр номіналом 500 гривень, протоколом допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були понятими під час огляду грошових коштів, протоколом обшуку, під час якого були вилучені грошові кошти в сумі 10000 грн., протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України та іншими документами, тому такі висновки є обґрунтованими і не оскаржуються в апеляційній скарзі.
Перевіряючи висновки слідчого судді на предмет обґрунтованості ризиків, заявлених прокурором в клопотанні, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді, про недоведеність, що для їх запобігання необхідно застосувати стосовно ОСОБА_7 виключний і найсуворіший вид запобіжного заходу тримання під вартою.
Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктом 1-3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, так як він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, займаючи керівну посаду, має певний вплив на свідків та доступ до документів університету.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя належним чином врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки: є одруженим, має неповнолітню дитину, постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий.
Водночас суд апеляційної інстанції виходить з того, що тяжкість інкримінованого особі кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі, не може бути єдиною підставою для застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки метою запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, яку можна забезпечити, шляхом застосування менш суворих, проте не менш ефективних запобіжних заходів.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанціях не доведено обставини, передбачені ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року п. 80 рішення, неодноразово наголошував, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що для запобігання ризикам переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, знищення чи спотворення доказів, достатньою мірою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи особи, дозволить органу досудового розслідування контролювати поведінку підозрюваного, не допустить здійснення підозрюваним впливу на інших осіб, знищення чи спотворення службових документів, які можуть мати значення доказів у кримінальному провадженні.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що тримання підозрюваного під вартою в даному кримінальному провадженні є невиправданим, оскільки з огляду на його міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, нагороди, в цілому позитивно характеризується за місцем роботи, з огляду на характер вчиненого правопорушення, запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 193, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу судді слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4