Справа № 761/1064/21
Провадження №1-кп/761/1950/2021
В И Р О К
іменем України

10 листопада 2021 року м.Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0002635 від 12 грудня 2020 року,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мукачево, Закарпатської області, громадянки України,з неповною середньою освітою,не одруженої, не працюючої,зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

Неповнолітня ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок ,при наступних обставинах :

Так, 12 грудня 2020 року , приблизно о 18 годині 45 хвилин , ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою : АДРЕСА_2 , помітила громадянку ОСОБА_7 , у якої через плече висіла сумка. Вважаючи, що в сумці можуть знаходитися цінні речі та майно,у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна , з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел , ОСОБА_3 12 грудня 2020 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, перебуваючи біля будинку №12 по вул. Хрещатик у м. Києві, підійшла ззаду до ОСОБА_7 , яка не звертала уваги на свою сумку. Після чого , ОСОБА_3 непомітно для ОСОБА_7 та оточуючих громадян, своєю правою рукою проникла до сумки потерпілої ОСОБА_7 , яка висіла через плече, звідки таємно викрала гаманець чорного кольору марки «GUESS», який для потерпілої матеріальної цінності не становить , у якому знаходилися грошові кошти в сумі 200 доларів США, що на момент вчинення кримінального проступку відповідно до курсу НБУ еквівалентно 5615 гривень, дві гривні, дві банківські картки «Приват Банк», які для потерпілої матеріальної цінності не становлять . Після чого , ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального проступку намагалася зникнути , проте була затримана працівниками поліції , тим самим ОСОБА_3 виконала усі дії, які вважала за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця , але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин , що не залежали від її волі.
А всього, ОСОБА_3 намагалась таємно викрасти майно, яке належить ОСОБА_7 на загальну суму 5617 гривень 00 копійок .
Таким чином, неповнолітня ОСОБА_3 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), при цьому виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, тобто вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України визнала повністю, дала показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення нею кримінального проступку, пояснивши, що 12 грудня 2020 року, в денний час,на вул. Хрещатик, у м. Києві, вона побачила незнайому жінку, у якої через плече висіла сумка, яка була відчинена . У зв`язку з важким майновим станом, відсутністю грошових коштів щоб повернутися додому, у м. Берегове, вона вирішила непомітно для вказаної жінки та оточуючих громадян таємно викрасти з сумки цінні речі. Для чого вона підішла ззаду до жінки та рукою з відчиненої сумки, яка висіла у жінки через плече таємно викрала гаманець. Як тільки вона взяла у руки вказаний гаманець, її одразу ж затримали працівники поліції, вилучили у неї гаманець, який вона намагалась таємно викрасти. В подальшому, в ході досудового розслідування вона дізналась, що в гаманці, який вона намагалась викрасти знаходились грошові кошти в сумі 200 доларів США, дві гривні, банківські картки.В скоєному щиросердно кається.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового розгляду положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), при цьому виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а тому ці її дії кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченої, яка характеризується виключно позитивно, після вчинення кримінального правопорушення не допускала інших правопорушень, має постійне місце реєстрації та проживання, належно себе поводить у побуті, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває,стан її здоров`я, раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності .
В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує щире каяття ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні,а також,що вона вчинила кримінальне правопорушення будучи неповнолітньою .

Обставин,які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній,який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин може бути звільнений судом від покарання ,якщо буде визнано,що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Частиною 2 ст. 105 КК України передбачено, що у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього так примусові заходи виховного характеру:1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються судом .
Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру ухвалюється за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч.ч.4 і 5 ст.74, ч.1ст.105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст.ст.75, 79,104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст.78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, ухвалюючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 05 грудня 2019 року у справі №754/5884/19).
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, обставин справи, наведених виключно позитивних даних про особу неповнолітньої ОСОБА_3 , ставлення обвинуваченої до скоєного, її подальшу бездоганну поведінку, щире каяття, вік обвинуваченої, позицію прокурора, клопотання сторони захисту, враховуючи положення кримінального кодексу , якими встановлено особливості відповідальності неповнолітніх та покарання неповнолітніх, суд на підставі ст. 105 КК України вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від покарання, так як в силу наведених обставин на момент постановлення вироку вона не потребує застосування покарання, та до неї слід застосувати примусовий захід виховного характеру у виді застереження, що є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371,374 КПК України ,ст.105 КК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
На підставі ч.1 ст. 105 КК України звільнити неповнолітню ОСОБА_3 від покарання, застосувавши примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження.
Речові докази : гаманець, грошові кошти 200 доларів США, 2 гривні, банківські картки, студентський квіток, які зберігаються у ОСОБА_7 - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_3 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1