Справа № 539/3641/20
Провадження № 1-кп/539/80/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2021 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Лубни кримінальне провадження №0000651, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.05.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
16.05.2020 приблизно о 23:00 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля господарства що по АДРЕСА_2 помітив ОСОБА_5 , та при зустрічі між ними виникла словесна сварка в ході якої ОСОБА_4 вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись біля подвір`я за вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взявши до правої руки дерев`яну палицю, підійшов до ОСОБА_5 та наніс один удар дерев`яною палицею по голові ОСОБА_5 .

В результаті нанесеного удару, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості (кордикального відділу правої лобної долі) з лобною атаксацією (розлади координації довільних рухів проявляється в порушенні рівноваги при стоянні, у нечіткості, неузгодженості й надмірності рухів) з розладами пам`яті, рубця в області лобу по середині, який є наслідком загоювання забитої рани, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 273 від 08.10.2020, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши суду наступне. У травні 2020 року він близько 23.00год. зустрівся на вул.Халявницького у м.Лубни разом з потерпілим ОСОБА_5 і між ними стався конфлікт на побутовому ґрунті. В результаті чого, обвинувачений взяв дерев`яну палицю(швабру) і наніс потерпілому один удар в область голови. При цих подіях обвинувачений не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаявся, під час судового засідання попросив вибачення у потерпілого.

Зважаючи на повне і беззаперечне визнання вини обвинуваченим, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обвинувачення, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників процесу, які не заявляли заперечень проти розгляду справи із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу та зберігання речових доказів.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.122 КК України як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, на обліках лікарів нарколога, психіатра чи невролога не перебуває.

В судових дебатах сторона обвинувачення просила визнати винним ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2(два) роки із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, іспитовим строком 1(один) рік та покладанням на останнього певних обов`язків, визначених судом.

У свою чергу обвинувачений та потерпілий погодились із покаранням запропонованим прокурором.

Суд, призначаючи покарання, керується положеннями ст.65 КК України, зокрема, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлені.

Враховуючи, ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у виді обмеження волі, в межах санкції статі, яка інкримінована обвинуваченому, при цьому, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням(1 рік), застосувавши ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків визначених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Саме такий вид покарання дозволить усвідомити обвинуваченому його негативну поведінку по відношенню до суспільства.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст.369 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку, який становить 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-дерев`яну палицю, яку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000651 від 17.05.2020 року та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області - знищити;

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1