Справа № 740/5661/21
Провадження № 1-кс/740/1307/21
УХВАЛА

18 жовтня 2021 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача у кримінальному провадженні дізнавача СД Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , представника ТОВ АПК «МАГНАТ» - ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання дізнавача СД Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000350 від 17.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавачем СД Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 до суду подано клопотання у кримінальному провадженні №0000350 від 17.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту з позбавленням права на відчуження та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :08:004:1304, площею 0,8041 га, :08:004:0164, площею 3,8757 га, :08:001:1962, площею 0,6035 га, :08:001:0637, площею 2,8358 га, :08:001:1963, площею 0,6184 га, :08:001:0638, площею 2,8610 га, :08:001:1277, площею 0,8080 га, :08:001:0111, площею 2,6000 га, :08:004:1305, площею 0,8044, :08:004:0165, площею 3,8783 га, :08:001:2019, площею 0,7978 га, :08:001:0294, площею 1,9260 га, :08:001:1254, площею 0,8072 га, :08:001:0945, площею 2,0056 га, :08:003:0890, площею 1,9424 га, :08:001:1515, площею 0,7996 га, :08:001:1014, площею 2,3007 га, :08:001:1013, площею 2,0669 га, :08:004:1207, площею 0,8019 га, :08:004:1116, площею 0,7880 га, :08:001:0602, площею 2,2203 га, :08:001:2318, площею 2,0000 га, :08:001:2316, площею 2,0000 га, :08:001:2317 площею 2,0000 га, :08:001:2319 площею 2,0000 га, загальною площею 44,3088 га, які перебувають в оренді у ФГ «ПАВЛЕНКОАГРО» та посівами сільськогосподарських культур, які знаходяться на вказаних земельних ділянках (урожаю 2021 року).
В обгрунтування клопотання зазначає, що сектором дізнання Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000350 від 17.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Під час досудового розслідування установлено, що в користуванні ФГ «ПАВЛЕНКОАГРО» на умовах договорів оренди, укладених із фізичниними особами, перебувають вищевказані земельні ділянки, що розташовані на території Безуглівської сільської ради Ніжинського району, а на даний час на території Талалаївської ОТГ.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що восени 2020 року ТОВ «АПК МАГНАТ» самовільно зайняли земельні ділянки, які перебувають в оренді ФГ «ПАВЛЕНКОАГРО». Загальна площа ділянок 44,2088 га. З літа 2020 року ФГ «ПАВЛЕНКОАГРО» почало перемовини з представниками ТОВ «АПК МАГНАТ» з метою обміну земельними ділянками. Їх домовленість з ТОВ «АПК МАГНАТ» була усною, ніяких документів про передачу землі вони не підписували та не надавали. Попри це восени 2020 року ТОВ «АПК МАГНАТ» почали обробляти ділянки, які перебувають в оренді ФГ «ПАВЛЕНКОАГРО», і заява якого від 16.04.2021 адресована ТОВ «АПК МАГНАТ», фактично залишена поза увагою і протиправне використання захоплених ділянок продовжується і на теперішній час.
В ході досудового розслідування проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства Головним управлінням Держгеокадастру в Чернігівській області.

Встановлено, що вищезазначені земельні ділянки використовуються ТОВ АПК «МАГНАТ» під посівом сільськогосподарських культур (урожай 2021 року).
Згідно акту обстеження земельної ділянки від 17.09.2021 встановлено, що в діях ТОВ АПК «МАГНАТ» наявне порушенням ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а саме самовільне використання земельних ділянок вказаним суб`єктом господарювання без правовстановлюючих документів.
Вищевказані земельні ділянки та сільськогосподарські культури, які ростуть на них, згідно постанови дізнавача від 09.08.2021 визнано речовим доказом.
Ураховуючи наведене, та те, що вищевказані речі були об`єктом кримінально протиправних дій та здобуті кримінально протиправним шляхом, дізнавач вважає за необхідне накласти арешт на вказані земельні ділянки і урожай сільськогосподарських культур на них з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Представник ТОВ АПК «МАГНАТ» ОСОБА_4 не заперечував проти накладення арешту на урожай сільсгоспкультур на вказаних вище земельних ділянках, але при умові надання дозволу на його зібрання та зберігання на пристосованих для цього сховищах підприємства. Не заперечує, що вказані земельні ділянки обробляються ТОВ АПК «МАГНАТ», однак зазначає, що це обумовлено тим, що земельні ділянки розташовані в межах земельних масивів, істотним землекористувачем яких у розумінні ч. 4 ст. 37-1 ЗК України є ТОВ АПК «МАГНАТ» і межовими знаками вони не виділені на місцевості, а тому ТОВ АПК «МАГНАТ» використовує зазначені земельтні ділянки правомірно. Щодо прав користування цими земельними ділянками на даний час судами розглядаються справи в порядку цивільного судочинства. Водночас, накладення арешту на урожай на цих земельних ділянках з можливістю його зібрання і зберігання в сховищах до вирішення питання по суті у кримінальному провадженні дозволить уникнути конфліктних ситуацій. Адже наразі ТОВ АПК «МАГНАТ» немає можливості зібрати урожай на спірних земельних ділянках, оскільки при спробах це зробити чиняться перепони і викликаються працівники поліції на місце події. Накладення ж арешту у запропонований ним спосіб дозволить зібрати і зберігати урожай на підставі ухвали суду про арешт до вирішення питання по суті у кримінальному провадженні.
Представник ФГ «ПАВЛЕНКО АГРО» та власники земельних ділянок у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши осіб, які з"явилися у судове засідання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Розгляд за клопотанням про арешт майна проводиться в межах поданого клопотання, у якому необхідність арешту обгрунтовується потребами забезпечення збереження речових доказів. Питання про арешт майна з підстав застосування спеціальної конфіскації, конфіскації, забезпечення цивільного позову дізнавачем не порушується, і слідчим суддею, зокрема в розрізі арешту урожаю як засобу забезпечення захисту можливо порушених прав землекористувача ФГ "ПАВЛЕНКОАГРО", не розглядається.

Обгрунтовуючи клопотання дізнавач посилається як на правову підставу накладення арешту на майно на приписи ст. ст. 131-132, 170-171, 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як вбачається з матеріалів клопотання та пояснень дізнавача і представник ТОВ АПК «МАГНАТ» земельні ділянки, про арешт яких подано клопотання, перебувають в оренді ФГ «ПАВЛЕНКОАГРО», фактично обробляються ТОВ АПК «МАГНАТ», як пояснює представник останнього через те, що вони не виділені на місцевості межовими знаками і перебувають в межах земельних масивів, більше 75% яких обробляє ТОВ АПК «МАГНАТ».

Отже, витрати для вирощення урожаю понесені ТОВ АПК «МАГНАТ».

Згідно зі статтею 1 Протоколу N 1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У статті 8 КПК зазначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Отже, у кожній конкретній ситуації слід з"ясовувати чи не порушує обмеження права власності "справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб".

Відповідно до частин 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Оцінюючи потреби досудового розслідування у цьому випадку слідчий суддя враховує, що предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України є земельна ділянка як об`єкт права власності.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав і передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (ст. 79, 79-1 ЗК України).
Таким чином, позбавлення права на відчуження та розпорядження земельними ділянками матиме наслідком для власників - фізичних осіб неможливість визначати їх юридичну долю.

Водночас, дізнавачем не зазначено, ні в клопотані, ні під час судового засідання, достатніх даних про те, що відсутність арешту на земельні ділянки і урожай сільськогосподарських культур може негативно вплинути на хід досудового розслідування. Дізнавачем не наведено очевидної істотної причини для утримання земельних ділянок і урожаю на них державою у даному випадку. Доводи дізнавача про необхідність накладення арешту на урожай для визначення фактичної кількості вирощеного урожаю з метою проведення розрахунку розміру збитків, завданих самовільним зайняттям земельних ділянок, не грунтуються на вимогах законодавства. Так, відповідно до пунктів 4, 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 963, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови) за такою формулою: Шс = Пс x Нп x Кф x Кі (1), де Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки; Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки; Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням , Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2020 та наступні роки, що розраховуються Держгеокадастром відповідно до статті 289 Податкового кодексу України. Розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру. Тобто, для розрахунку розміру збитків згідно із законодавством не має значення фактична кількість вирощеного урожаю на самовільно зайнятих земельних ділянках.

Разом з тим, сільськогосподарське виробництво потребує спеціальних знань, техніки і працівників, якими орган дізнання не володіє. За таких обставин заборона розпорядження врожаєм в процесі його виробництва є таким втручанням в виробничий процес, який може призвести до псування, знищення та значних матеріальних збитків.

У клопотанні не зазначено вартість врожаю 2021 року із даних земельних ділянок, стан та фазу стиглості сільгоспкультур, та чи співмірна шкода у кримінальному провадженні, дійсній вартості культур, які зростають на даних земельних ділянках, яким чином та ким має здійснюватися збір такого врожаю та як і ким буде забезпечено його збереження, а також чи не призведе такий спосіб арешту майна до зупинення або надмірного обмеження господарської діяльності підприємства або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Вказана обставина позбавляє слідчого суддю можливості врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності та усіх наслідків арешту майна, як того вимагає ст.173 КПК України.

Крім того, ч. 1 ст. 197-1 КК України передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Самовільне зайняття земельної ділянки без таких наслідків тягне за собою адміністративну відповідальність за ст. 53-1 КУпАП. Проте, в клопотанні дізнавача відсутні відомості про те, що діями ТОВ АПК «МАГНАТ» завдано власникам чи землекористувачу земельних ділянок значної шкоди, тобто шкоди, що у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Відомостей про проведення уповноваженом органом державної влади розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, слідчому судді не надано, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 963. При цьому, відповідно до доданого до клопотання акта обстеження земельної ділянки, яким державним інспектором органів Держгеокадастру зафіксовано порушення ТОВ АПК "Магнат" ст. ст. 125, 126 ЗК України, зазначені дії підпадають під дію ст. 53-1 КУпАП.

Частина 1 статті 173 КПК України вказує, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На даному етапі досудового розслідування за відсутності на те законних і обгрунтованих підстав, обмеження права власності шляхом арешту майна є непропорційним втручанням держави в права особи та не співрозмірним завданням кримінального провадження.

За таких обставин подане дізнавачем клопотання не свідчать, що на цьому етапі втручання у права та інтереси власника майна є виправданим і відповідатиме вимогам кримінального процесуального законодавства, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 170 -174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання дізнавача СД Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погодженим прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000350 від 17.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту з позбавленням права на відчуження та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :08:004:1304, площею 0,8041 га, :08:004:0164, площею 3,8757 га, :08:001:1962, площею 0,6035 га, :08:001:0637, площею 2,8358 га, :08:001:1963, площею 0,6184 га, :08:001:0638, площею 2,8610 га, :08:001:1277, площею 0,8080 га, :08:001:0111, площею 2,6000 га, :08:004:1305, площею 0,8044, :08:004:0165, площею 3,8783 га, :08:001:2019, площею 0,7978 га, :08:001:0294, площею 1,9260 га, :08:001:1254, площею 0,8072 га, :08:001:0945, площею 2,0056 га, :08:003:0890, площею 1,9424 га, :08:001:1515, площею 0,7996 га, :08:001:1014, площею 2,3007 га, :08:001:1013, площею 2,0669 га, :08:004:1207, площею 0,8019 га, :08:004:1116, площею 0,7880 га, :08:001:0602, площею 2,2203 га, :08:001:2318, площею 2,0000 га, :08:001:2316, площею 2,0000 га, :08:001:2317 площею 2,0000 га, :08:001:2319 площею 2,0000 га, які перебувають у користуванні на підставі договорів оренди у ФГ «ПАВЛЕНКО АГРО», та посівами сільськогосподарських культур, які знаходяться на вказаних земельних ділянках (урожаю 2021 року), - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 19 жовтня 2021 року о 15.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1