ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/21355/21

Провадження № 1-кп/522/2709/21

16 грудня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачена - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 14.09.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Делень Арцизького району Одеської області, громадянки України, українки, незаміжньої, з вищою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом, розвідник снайпер 2 категорії 2 команди загону боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами військової частини НОМЕР_1 військовому званні «матрос», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді розвідника снайпера 2 категорії 2 команди загону боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, о 08 год. 00 хв. 11.05.2021 без поважних причин не з`явилася вчасно на військову службу з лікувального закладу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду, та продовжувала ухилятися від військової служби до 23.10.2021, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 408 КК України, як: дезертирство, тобто нез`явлення з лікувального закладу до військової частини, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину визнала повністю, в ході допиту підтвердила, що за обставин викладених у обвинувальному акті не з`явилася вчасно на військову службу з лікувального закладу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 з метою ухилення від військової служби. У вчиненому щиро розкаюється.

За відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежено їх дослідження допитом обвинуваченої, а також дослідженням документів кримінального провадження, що стосуються особи обвинуваченої та вирішення процесуальних питань.

При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 злочину за вказаних вище обставин, а її дії вірно кваліфіковано: за ч. 3 ст. 408 КК України, як: дезертирство, тобто нез`явлення з лікувального закладу до військової частини, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який належить до тяжких злочинів, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченої - не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах строків визначених санкцією ч.3 ст.408 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім і здатне досягти мети покарання.

Разом з цим, з урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що його обтяжують, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та її може бути звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, згідно зі ст. 76 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100,118,124,129,174,286,349,368, 370, 374, 375,376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1