Справа № 571/1235/20 Провадження №11-кп/802/260/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2020 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Глинне, Рокитнівського району, Рівненської області, житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючий вантажником в Березівське ССТ с. Глинне, несудимий

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді цілодобового домашнього арешту продовжено до набрання цим вироком законної сили, але не більше ніж на два місяці з дня ухвалення цього вироку, а саме до 18.01.2021.

Вироком вирішено питання про речові докази, арешт майна та судові витрати.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнаний винним в тому, що він, 19 липня 2020 року приблизно о 5:45 год., у світлу пору доби, в порушення вимог підпункту ґ) пункту 2.1, підпункту б) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пункту 11.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила дорожнього руху), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та рухаючись автодорогою сполученням Вежиця-Рокитне-Борове, за межами населеного пункту, зі сторони с. Хміль Рокитнівського району Рівненської області у напрямку с. Глинне Рокитнівського району Рівненської області, на 44 км + 300 м вказаної автодороги, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не впевнився, що його дії будуть безпечними та не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки дорожнього руху, перед початком виконання маневру не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив аварійну ситуацію, та допустив зіткнення з мотоциклом BIRD, без реєстраційного номера, номер рами НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , котрий рухався вказаною смугою руху, маючи перевагу у русі, у зустрічному напрямку та був позбавлений технічної можливості цього уникнути по незалежних від нього технічних причинах.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла BIRD, без реєстраційного номера, номер рами НОМЕР_3 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Своїми діями ОСОБА_9 порушив вимоги пункту 11.3 Правил дорожнього руху, який вимагає від водія на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїжджати на смугу зустрічного руху лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, що знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, а саме смертю ОСОБА_11 .

У поданій апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання із застосуванням до обвинуваченого вимог ст.75 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

В заперечені на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області залишити без змін, з огляду на обгрунтованість призначеного покарання, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу прокурора заперечили та просили залишити вирок без змін, потерпілої, яка покладалась на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_9 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України є правильною і також не оскаржується.

Що ж стосується тверджень прокурора про безпідставність звільнення ОСОБА_9 на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання, то вони є обґрунтованими і заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Зі змісту ст.75 КК України вбачається, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбуття покарання з випробовуванням.

При звільненні ОСОБА_9 від відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції, не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, не врахував тяжкість скоєного злочину, особу винного, невідворотні наслідки у вигляді смерті особи.

Як вбачається з вироку, судом визнано обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття, та добровільне відшкодування завданих злочином збитків, а обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і це не оспорюється в апеляційній скарзі.

Разом з тим, суд першої інстанції не навів у вироку переконливих доводів про необхідність та можливість застосування до обвинуваченого умовного засудження, оскільки даний злочин хоча і необережний, однак тяжкий, вчинений в стані алкогольного сп`яніння внаслідок якого настали невідворотні наслідки у вигляді смерті людини.

За таких обставин вирок суду в частині звільнення від відбуття покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України не можна визнати законним та обґрунтованим, внаслідок його м`якості, а тому скарга прокурора підлягає задоволенню.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне вирок першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого і постановити новий вирок.

Апеляційний суд враховує, що позиція потерпілої у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.
Вирішуючи питання про обрання розміру покарання, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_9 повністю визнав свою винуватість, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, відшкодував збитки, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює, та інші дані про особу обвинуваченого, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність призначення мінімального покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, з додатковим покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, з огляду на вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та невідворотні наслідки.

На думку суду, саме таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як самим ОСОБА_9 , так і іншими особами.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В решті вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 414, 420 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2020 року щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасувати.

Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді