Справа №583/1078/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/766/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши, без участі сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, в порядку ч.4 ст. 422-1 КПК України, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2022 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п.9,13 ч.2 ст. 115 КК України.

В рамках даного кримінального провадження прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, яке вмотивовано тим, що строк тримання під вартою продовжений останньому до 14 січня 2022 року, судове провадження по даній справі триває, раніше заявлені ризики існують та не зменшились і більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисника обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що заявлені прокурором ризики є штучними, необ`єктивними, оскільки не підтверджені жодними доказами.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 січня 2022 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт було відмовлено.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - задоволено.

Продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 24 год. 00 хв. 07 березня 2022 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, є надуманими і необґрунтованими, а суд, при прийнятті рішення не надав належну оцінку обставинам кримінального провадження, не навів жодних додаткових підстав, необхідних для продовження ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що суперечить постанові Верховного Суду України №5-163кс15 від 19 жовтня 2015 року, практиці ЄСПЛ та п.п. 1, 3, 4 ст. 5 Конвенції основоположних прав і свобод людини.

Апелянт вказує, що оскаржувана ухвала не має посилань на обґрунтованість підозри, що органом досудового розслідування кримінальне правопорушення не правильно кваліфіковано, оскільки крім первинних визнавальних показань ОСОБА_6 , які він надавав під психологічним тиском з боку працівників поліції, органом досудового розслідування не здобуто інших належних та допустимих доказів про причетність обвинуваченого до вбивства двох осіб. Лишилися недоведеними в суді першої інстанції ряд обставин, що мають істотне значення, зокрема: час, місце, спосіб, форма вини та мотив вчинення кримінального правопорушення, а тому, ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року було встановлено, що суд першої інстанції, формулюючи ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст. 115 КК України у мотивувальній частині вироку не зазначив мотивів вчинення останнім кримінального правопорушення.

Апелянт зазначає, що прокурором не доведено, що ОСОБА_6 мав намір ухилитися від суду чи вчиняв будь-які дії з метою вплинути на хід судового розгляду, ризик незаконного впливу на свідків чи потерпілих є мінімальним, оскільки обвинувачений дав показання від самого початку судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, які на даний час судом не перевірені у встановленому законом порядку, ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень також є мінімальним, оскільки ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Таким чином, на думку захисника, є підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 (шляхом направлення повідомлення на електронну пошту) та прокурор повідомлені належним чином, на підтвердження чого від обвинуваченого надійшла розписка про отримання повідомлення, від прокурора надійшли заяви про розгляд справи без її участі.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, ніхто із учасників не заявив клопотання про розгляд провадження за їх участі, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п.9,13 ч.2 ст. 115 КК України, судом було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Так, судом було встановлено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, який існує у зв`язку з тим, що у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні особливо тяжкого злочину, враховуючи суворість покарання, що йому загрожує, останній може переховуватися від суду та, у такий спосіб, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженню іншим чином, крім того, вказаний ризик існує і у зв`язку з тим, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків. Ризик незаконного впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що судовий розгляд даного кримінального провадження триває, окрім допитаних свідків, можуть бути допитані і інші свідки, на чому наполягає сторона захисту, а тому, перебуваючи на волі ОСОБА_6 може незаконно впливати на них з метою зміни показань, а на підтвердження існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення свідчать ті обставини, що ОСОБА_6 не працює, та, відповідно, не має постійного джерела доходу.

За таких обставин, підставою для продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали встановлені судом ризики, які існують і не зменшились, і, на спростування доводів апелянта, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність саме продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надавши належну оцінку усім обставинам даного провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що фактично наявні підстави для обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а саме, цілодобового домашнього арешту, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки заявляючи про це, захисник фактично не зазначив, з врахуванням яких конкретно обставин суд мав би прийняти таке рішення, а ті обставини, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, не є тими беззаперечними обставинами, якими б доводилась доцільність застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, доводи апелянта щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри, невірної кваліфікації його дій, а також, що визнавальні показання останній надавав під психологічним тиском працівників правоохоронних органів, колегія суддів не може прийняти до уваги при розгляді провадження щодо продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки вказані питання перевіряються і вирішуються судом під час судового розгляду кримінального провадження по суті та при ухваленні остаточного судового рішення.

За таких обставин, під час апеляційного перегляду даного кримінального провадження не встановлено обставин та не здобуто доказів, з врахуванням яких можливо було б дійти висновку щодо можливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, як просить його захисник в поданій апеляційній скарзі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що злочини, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 115 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , становить небезпеку для суспільства, наслідки їх вчинення злочину смерть двох людей, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2022 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4