ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/6022/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1815/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирокЛозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого в цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 14.03.2012 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2,289 ч.2,190 ч.2,263 ч.1,70 КК України до 5 років позбавлення волі, 16.07.2014 звільненого ухвалою Червоногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від відбування покарання на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014 році»; - 07.06.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.125 ч.1,162 ч.1,185 ч.2,186 ч.2,189 ч.2,190 ч.2,304 ч.2,535 ч.1,70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, 14.08.2020 звільненого за відбуттям строку покарання визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2, 186 ч.2, 357 ч.1 КК України та призначено покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обраний у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено незмінним. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 25.10.2020 року.
Зараховано ОСОБА_7 в рахунок відбуття покарання строк тримання під вартою відповідно до ст.72 КК України з 25.10.2020 року по день набрання вироком законної сили.
Згідно вироку 08.09.2020 близько 12-00 год., ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_3 та знаючи, що у ОСОБА_10 при собі є грошові кошти, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, з лівої задньої кишені шортів ОСОБА_10 відкрито викрав грошові кошти в сумі 1700 грн., після чого потерпілий ОСОБА_10 спробував затримати ОСОБА_7 та повернути викрадені грошові кошти, на що ОСОБА_7 , з метою подолання опору потерпілого, штовхнув ОСОБА_10 рукою в область грудної клітини, внаслідок чого останній впав на землю та не реагуючи на прохання потерпілого повернути йому грошові кошти, ОСОБА_7 з місця злочину зник, викраденим розпорядився, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вищевказану суму.
20.09.2020 близько 19-30 год., ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_4 , де разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розпивали спиртні напої, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, зі спальної кімнати таємно викрав телевізор марки «SKYWORTH», моделі 32 Е6А, вартістю 5054 гривень, та мобільний телефон марки «Nomi», вартість якого не встановлена, які належали ОСОБА_13 . З місця злочину зник, викраденим розпорядився, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_13 на суму 5054 грн.
Крім цього, 20.09.2020 близько 19-30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_4 , де разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розпивали спиртні напої, побачивши в сумці, яка знаходилась в спальній кімнаті, банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_11 , та аркуш паперу, на якому був вказаний пін-код до вказаної картки, маючи умисел на викрадення вказаної банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «Приват Банк», яка є засобом доступу до банківського рахунку на ім`я ОСОБА_11 та відповідно до Постанови Правління Національного банку України №492 від 12.11.2000 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» являється офіційним документом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою використання вказаної банківської картки для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, з сумки ОСОБА_11 , викрав банківську карту № НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк» та з місця злочину зник.
Крім цього, 20.09.2020 близько 21-05 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, прийшов до банкомату «Приватбанк», за адресою: Харківська область, м.Лозова, мкрн.2, буд.16, де з банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку ОСОБА_11 , використовуючи вказаний банкомат, таємно викрав грошові кошти в сумі 11000 грн., які належали ОСОБА_11 , викраденим розпорядився, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вищевказану суму.
24.09.2020 близько 22-00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшовши до відкритої квартири ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_4 , та побачивши, що останній спить, а в кімнаті стоїть телевізор, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, таємно викрав телевізор марки «TDLex», моделі LE-50F2UHDS, вартістю 6729 грн. та супутниковий ресивер марки «Sat Integral», модель «S-1228 HD HEAVY METAL», вартістю 257 грн., які належали ОСОБА_13 . З місця злочину зник, викраденим розпорядилися, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 6986 грн.
24.10.2020, близько 19-00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на мкрн.5 в м.Лозова Харківської області, познайомився з раніше незнайомою ОСОБА_14 , яка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння попрохала ОСОБА_7 допомогти донести її речі до будинку на мкрн.3 в м.Лозова Харківської області, після чого, близько 19-50 год. ОСОБА_7 знаходячись поблизу буд.18 на мкрн.3 в м.Лозова Харківської області, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, підійшов до ОСОБА_14 , відкрив її жіночу сумку, з якої вихопив мобільний телефон марки «Xiaomi MI PLEY» в силіконовому чохлі, вартістю 2391 грн. та паспорт громадянина України на її ім`я, і не реагуючи на прохання потерпілої повернути мобільний телефон, ОСОБА_7 з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_14 на вищевказану суму.
Обвинувачений, не погоджуючись із вироком суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього ст. 69 КК України. Зазначає, що з вироком згоден, але вважає, що судом не враховані пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, співпраця зі слідством, має батьків похилого віку, які потребують його допомоги, протягом 7 років проживає з жінкою без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , 1984 року народження, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також потребує його підтримки.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх кваліфікації обвинуваченим не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувачений просить застосувати до нього ст. 69 КК України, посилаючись на те, що судом першої інстанції не було враховано всіх пом`якшуючих покарання обставин.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Таким чином, суд згідно зі ст. 69 КК України вправі застосувати її положення і призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (частини статті), лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з обов`язковим урахуванням особи винного. При призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції було встановлено обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття. Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, визнано вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Інших пом`якшуючих покарання обставин, на які вказує обвинувачений, не вбачається, оскільки наявність батьків, неповнолітньої дитини, проживання у цивільному шлюбі не перешкодили ОСОБА_7 вчинити повторно корисливі умисні злочини. Будучи звільненим з установи виконання покарань 14.08.2020 року, менше ніж через місяць ОСОБА_7 знову вчинив корисливий злочин та протягом вересня та в жовтні 2020 року вчинив нові злочини, що вказує на схильність обвинуваченого до протиправної поведінки, відсутність бажання стати на шлях виправлення. Згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства високий.
Обвинувачений не працює, раніше судимий за корисливі злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, невійськовозобов`язаний.
Посилання обвинуваченого на його співпрацю зі слідством є безпідставними, оскільки визнання вини у вчиненому безумовно не свідчить про сприяння у розкритті злочинів. Крім того, як вбачається з матеріалів справи обвинувачений був затриманий співробітниками поліції 25.10.2020 року, тобто наступного дня після вчинення ним корисливого злочину та більше ніж через місяць після вчинення першого злочину. Сприяння у розкритті злочинів повинно мати активний характер та певною мірою бути ініціативним, це надання особою органу дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин, при цьому надання визнавальних показань не може вважатися активним сприянням розкриттю злочину. Визнання обставин, які вже встановлені органом досудового розслідування, не вказує на активне сприяння.
Суд першої інстанції не встановив підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України та колегія суддів, враховуючи наведене, наявність обтяжуючих покарання обставин, погоджується з таким висновком. Призначене покарання є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого. Переконливих обґрунтувань, які б ставили під сумнів наведені висновки суду першої інстанції і доводили необхідність застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК, у апеляційній скарзі не міститься. Судом не отримано об`єктивних даних, які б свідчили про наявність додаткових обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому.
На переконання колегії суддів, призначене судом покарання як окремо за кожен злочин так і за їх сукупністю, з огляду на вимоги статей 50, 65 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, відповідає основній його меті як заходу примусу та за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення. Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий

Судді: