Справа № 947/187/21
Провадження № 1-кп/947/467/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 року Київський районний суду м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002666 від 29.10.2020 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 28.10.2020 приблизно о 17 годині, ОСОБА_7 керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Corolla» р/н НОМЕР_1 , у світлий час доби, достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини з асфальтобетонним покриттям, по горизонтальній прямій ділянці, здійснював рух по вул. Академіка Філатова з боку вул. Космонавтів в напрямку вул. Варненська в м. Одеса в лівій полосі для руху із швидкістю 40 км/год.

Під`їжджаючи до регульованого сигналами світлофора перехрестя вул. Ак. Філатова вул. Варненська в м. Одеса, зайняв крайнє праве положення та почав здійснювати маневр повороту направо в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора, з працюючим красним сигналом світлофора, на вул. Варненську, та наближаючись до регульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 «Пішохідний перехід, рух на якому регулюється світлофором» Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), організованого на проїзній частині вул. Варненська в міста Одеса та який з`єднує тротуарну зону вищевказаної вулиці, ОСОБА_7 був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну.

В цей час, пішохід ОСОБА_8 , здійснював перехід проїжджої частини вул. Варненська в м. Одеса в неналежному місці біля регульованого пішохідного переходу в темпі спокійного кроку справа наліво відносно руху керованого ОСОБА_7 автомобіля.

При об`єктивній можливості бачити дорожню обстановку, водій ОСОБА_7 не врахував дорожню обстановку та під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_8 , яка переходила проїжджу частину вул. Варненська в м. Одеса в неналежному місці біля регульованого пішохідного переходу, здійснив наїзд на неї, та маючи технічну можливість уникнути події, допустив порушення вимог пунктів 1.4, 1.5, підпункт «б» п. 2.3, п. 16.9 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

п. 1.4 кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

«б») бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 16.9 під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.
Під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

В результаті наїзду, ОСОБА_8 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом 4 лівого ребра, закритий скалковий внутрішньосуглобовий перелом виростків великогомілкової кістки лівої гомілки, закритий перелом голівки малогомілкової кістки лівої гомілки, мікротріщини переднього та заднього рогів обох менісків, синець лівого стегна з переходом на область підколінної ями.

Порушення вимог п. 16.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_8 на підставі ст. 46 КК України, та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 посилаючись на те, що він примирився з потерпілою, відшкодував завдані їй збитки у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Представник потерпілої ОСОБА_6 не заперечував, щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_8 та закриття кримінального провадження відносно нього. Потерпілій ОСОБА_8 в повному обсязі відшкодована матеріальна та моральна шкода.
Потерпіла ОСОБА_8 надала письмову розписку про отримання від ОСОБА_7 60 000 гривень в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди яка їй завдана внаслідок ДТП 28.10.2020 року.Вона не має ніяких вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 оскільки він вперше вчинив нетяжкий злочин, після його вчинення щиро розкаялася у вчиненому, з потерпілою примирився, відшкодував спричиненні потерпілій збитки в повному обсязі.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, підтримане обвинуваченим ОСОБА_7 , проти задоволення якого не заперечував прокурор та представник потерпілої ОСОБА_6 , є законним та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За наслідками вивчення матеріалів справи та пояснень сторін, судом встановлено, що 28.10.2020 приблизно о 17 годині мав місце факт дорожньо - транспортної пригоди за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , внаслідок якої потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 не оспорював, щиро кається у вчиненому, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою та відшкодуванням у повному обсязі завданої шкоди.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення нею вперше нетяжкого злочину.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

При цьому, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з примиренням із потерпілим, можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обвинуваченому ОСОБА_7 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро кається у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодував потерпілій ОСОБА_8 у повному обсязі та з потерпілою примирився, у потерпілої ОСОБА_8 відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого, вони примирилися, тому згідно ст.46 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження за його обвинуваченням підлягає закриттю.

Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а тому витрати на залучення експерта в загальній сумі 2615 гривень 04 копійок віднести на рахунок держави.
Прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси радником юстиції ОСОБА_3 , заявлено цивільний позов про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування потерпілої, на загальну суму 6445,40 гривень.

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму ВСУ від 31.03.1989 №3 «Про практик застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
При цьому, у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, цивільний позов не розглядається, а має бути залишений без розгляду.
Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги прокурором в інтересах держави можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_7 закрито з нереабілітуючих підстав, прокурор має право вирішити питання про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування ОСОБА_8 в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов заявлений ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду, у зв`язку з відшкодуванням потерпілій матеріальної та моральної шкоди завданої діями ОСОБА_7 , що підтверджується розпискою наданою потерпілою ОСОБА_8 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284 ч. 2, 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1№0002666 від 29.10.2020 року, відносно ОСОБА_7 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України - закрити.

Цивільний позов прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_8 в розмірі 6445 гривни 40 копійка, залишити без розгляду.
Цивільний позов заявлений ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.
Процесуальні витрати за залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, в загальному розмірі 2615 гривень 04 копійок - віднести на рахунок держави.
Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.11.2020 року на автомобіль марки «Toyota Corolla» р/н НОМЕР_1 .

Речовій доказ: автомобіль марки «Toyota Corolla» р/н НОМЕР_1 повернути за належністю власнику.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1