УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Автоінновація груп», про скасування арешту майна накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021, у кримінальному провадженні № 0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Автоінновація груп», про скасування арешту майна накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021, у кримінальному провадженні № 0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначив, що на час його розгляду відсутні підстави для арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021, у кримінальному провадженні № 0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021, оскільки при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя не врахував розумність та співмірність обмеження прав власності із завданням кримінального провадження та арешту.
У судове засідання заявник не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений, на адресу суду надіслав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, доводи скарги підтримує.
У призначені судові засідання 05.08.2021, 10.08.2021, 18.08.2021, 28.09.2021 та 17.11.2021 слідчий, яким ініційовано питання арешту, не з`являвся та на запит слідчого судді не надав матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000092.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріал, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУ ДФС у м. Києві здійснює досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 05.02.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України, відносно службових осіб ТОВ «ЄВРОТЕХНОЛОГІЇ Груп» (), ТОВ «БУДМОНТАЖСЕРВІС І» (), ТОВ «ПРОМБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» () які в період 2019-2020 року, за попередньою змовою із посадовими особами Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «КИЇВЗЕЛЕНБУД» () діючи умисно, шляхом укладення удаваних правочинів, формування безпідставного податкового кредиту з ПДВ з підприємствами із ознаками фіктивності, а саме: ТОВ «ПРЕСТ КОМПАНІ» (), ТОВ «ЄВРОТРАНСЛОГІСТИК-ЖТ» () та ТОВ «АВТОІННОВАЦІЯ ГРУП» () ухилились від сплати податку на додану вартість на загальну суму понад 30 млн. грн..
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021 у справі №761/20514/21 клопотання слідчого з ОВС СВ РОВ КП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про арешт грошових коштів, які знаходяться у банківських установах на рахунках ТОВ «АВТОІННОВАЦІЯ ГРУП» () № НОМЕР_1 (Українська гривня) відкритого в АБ "Банк Кредит Дніпро" (МФО 305749); № НОМЕР_2 (Українська гривня) та № НОМЕР_3 (Українська гривня) відкритих в АБ "Укргазбанк" (МФО 320478); № НОМЕР_4 (Українська гривня) відкритого в АТ "РВС Банк" (МФО 339072) з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, підставою для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на рахунки товариства, послугував той факт, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій.
Разом із цим, у своїй ухвалі слідчим суддею не зазначено, що саме послугувало підставою для такого висновку та якими матеріалами кримінального провадження, здобутими в ході досудового розслідування й дослідженими в судовому засіданні, підтверджується факт того, що арештоване майно, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні №0000092 від 05.02.2021, з метою встановлення об`єктивної істини у справі.
Метою застосування такого заходу кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею зазначено, що рахунки ТОВ «АВТОІННОВАЦІЯ ГРУП» можуть використовуватись для вчинення кримінального правопорушення, а саме: перерахування безготівкових коштів за безтоварні операції, їх обготівкування, ухилення від сплати податків та подальшої легалізації злочинно отримнаих коштів, при цьому арештовано саме грошові кошти, що знаходяться на них.
Водночас, як встановлено в судовому засіданні на двох із арештованих рахунків містяться кошти у розмірі 366,50 грн. та 781,68 грн., відповідно, інші два рахунки містять - 0,00 грн.
При цьому, слідчим не надано суду допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів на підтвердження того, що арештовані грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках та належать ТОВ «АВТОІННОВАЦІЯ ГРУП» одержані злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, чи є знаряддям злочину.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість застосування в рамках кримінального провадження №0000092 від 05.02.2021 такого заходу забезпечення як арешт вище вказаного майна.
Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.
При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності зі ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

На неодноразові запити суду, ні прокурором, ні слідчим не надано кримінальне провадження №0000092 від 05.02.2021 для огляду, наведені вище обставини не спростовано, необхідність подальшої дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, не доведено.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Слідчим суддею враховується, що кримінальне провадження, у межах якого було накладено арешт на майно, здійснюється за фактом ухилення від сплати податків.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 05.02.2021, питання про арешт майна вирішено ухвалою слідчого судді від 08.06.2021, у той час як на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, власник арештованого майна не набув жодного процесуального статусу, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та істотно порушує право власності ТОВ «АВТОІННОВАЦІЯ ГРУП» на таке майно та заважає нормальній господарській діяльності підприємства.
При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали від 08.06.2021 про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту, з урахуванням тих обставин, що вказана ухвала була предметом апеляційного перегляду.
Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021, у кримінальному провадженні № 0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021, у зв`язку з чим клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Автоінновація груп», підлягає задоволенню.
Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Автоінновація груп», про скасування арешту майна накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021, у кримінальному провадженні № 0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - задовольнити.
Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року у справі №761/20514/21, а саме: грошових коштів, які знаходяться у банківських установах на рахунках ТОВ «АВТОІННОВАЦІЯ ГРУП» () № НОМЕР_1 (Українська гривня) відкритого в АБ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749); № НОМЕР_2 (Українська гривня) та № НОМЕР_3 (Українська гривня) відкритих в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478); № НОМЕР_4 (Українська гривня) відкритого в АТ «РВС Банк» (МФО 339072).
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1