УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., при секретарі Куйдан Ю.М. розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області Череваня Дениса Андрійовича про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області Черевань Д.А. звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт грошових коштів.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001098 від 13 грудня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 будучи відповідно до розпорядження Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області № 47 від 15.04.2016 державним реєстратором Чечельницької селищної ради та відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» уповноваженим здійснювати реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 07.11.2019, упродовж робочого дня, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилося за можливе, під час виконання своїх службових обов`язків, перебуваючи за місцем роботи, у приміщенні селищної ради по вул. Героїв Майдану, 36 в смт. Чечельник Чечельницького району Вінницької області о 14 год 16 хв. прийняв та зареєстрував від ОСОБА_2 за реєстраційним номером 36834426 заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0336.

Указану земельну ділянку сформовано під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Каіса-Фін-Груп» на підставі рішення 27 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради від 20.09.2013 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років ТОВ «Каіса-Фін-Груп» з правом викупу, площею 0,5000 га, за рахунок земель, наданих в постійне користування ТОВ «КАІСА».

На підставі отриманої від ОСОБА_2 заяви та поданого ним Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 453522, виданого 12.12.2007 Управлінням Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області, зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 48, маючи доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру ОСОБА_1 сформував відомості за № 14914392 з Державного земельного кадастру з неповною інформацією щодо наявних зареєстрованих речових прав на зазначену земельну ділянку, у яких зазначено лише відомості про кадастровий номер, адресу, площу, підставу, дату здійснення реєстрації та орган реєстрації, що унеможливило ідентифікацію особи ОСОБА_2 як її дійсного власника чи користувача.

Після цього ОСОБА_1 діючи умисно, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх наслідків у виді несанкціонованої зміни інформації, що обробляється в зазначеному реєстрі, у порушення вимог ст. ст. 10, 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, п. п. 10-1, 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015, п.п. 20, 21, 22 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011, Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 в електронній формі державному кадастровому реєстратору повідомлення про уточнення інформації в Державному земельному кадастрі із зазначенням переліку відомостей, що є неповними не надіслав, та не отримав їх, у базах даних пошук відомостей за об`єктом та суб`єктом речового права не сформував, та не маючи підстав для продовження розгляду заяви та реєстрації права власності, за наявності підстав та обов`язку для зупинення розгляду поданих ОСОБА_2 документів вніс несанкціоновані зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Так, ОСОБА_1 07.11.2019 о 14 год. 18 хв. за вищезазначених обставин прийняв незаконне рішення № 49572135 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким задовільнив заяву ОСОБА_2 , відкрив розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 101 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ № 453522 виданого 12.12.2007 Управлінням Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області, а також сформованих ним неповних відомостей з Державного земельного кадастру за № 14914392 від 07.11.2019 та зареєстрував за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0336 площею 0,5000 га.

Після цього 14.11.2019 ОСОБА_1 діючи умисно, без надходження будь-яких заяв чи документів від ОСОБА_2 чи уповноважених ним осіб, у порушення пункту 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 вніс несанкціоновану зміну інформації, що обробляється в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зазначивши, що оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ № 453522 виданого 12.12.2007 Управлінням Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області втрачено, без використання відомостей з Державного земельного кадастру чи долучення копії примірника втраченого Державного акта або його дубліката.

Таким чином ОСОБА_1 провівши реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0336, площею 0,5000 га, за ОСОБА_2 , ринкова вартість якої відповідно до висновку судової оціночно-земельної експертизи № 5246/21-21 від 15.11.2021 становить 2 753 450 гривень, здійснив несанкціоновану зміну інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чим заподіяв значну шкоду територіальній громаді міста Вінниці в особі Вінницької міської ради у сумі, що в 2866 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян станом на час вчинення злочину, так як ОСОБА_2 . Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0336, площею 0,5000 га, із зазначеними у ньому реквізитами (серії ЯЗ № 453522, виданий 12.12.2007 Управлінням Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 48) не видавався, не реєструвався, земельна ділянка у власність не надавалася, а відповідно до Постанови Верховної Ради України № 401-VIII від 13.05.2015 «Про зміну і встановлення меж міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області» є комунальною власністю Вінницької міської ради.

У ході розслідування установлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вбудоване нежиле приміщення ветеринарної аптеки площею 53,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 24.12.2021 відносно ОСОБА_1 складено та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

У ході розслідування установлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вбудоване нежиле приміщення ветеринарної аптеки площею 53,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою відшкодування завданих у злочинними діями ОСОБА_1 збитків виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, а саме накладенні арешту на вище описане нежиле приміщення ветеринарної аптеки площею 53,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий Черевань Д.А. в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність в зв`язку із службовою зайнятістю. Клопотання підтримував та просив задовольнити.

В силу ч.2 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання про арешт майна у відсутність власника земельної ділянки, з метою забезпечення накладення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст. 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

З матеріалів долучених до клопотання, якими слідчий обґрунтовує необхідність арешту земельної ділянки встановлено, що вони можуть бути одержаними внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому можуть підлягати спеціальній конфіскації.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

24.12.2021 відносно ОСОБА_1 складено та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, тобто останній являється підозрюваним у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання приходить до висновку про наявність у органу досудового розслідування достатньої інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_1 може бути причетними до вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність арешту нерухомого майна, яке зазначив слідчий у клопотанні, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої злочином, при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області Череваня Дениса Андрійовича задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони вчинення суб`єктами державної реєстрації у тому числі державним чи приватним нотаріусам будь-яких реєстраційних дій щодо майна, яке на праві приватної сумісної власності належить ОСОБА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , а саме: нежиле приміщення ветеринарної аптеки площею 53,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити старшому слідчому СУ ГУНП у Вінницькій області Череваню Денису Андрійовичу.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на нерухоме майно.

Ухвала слідчого судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя