Провадження № 1-кс/522/8257/21
У Х В А Л А
26 серпня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, зобов`язання внести відомості до ЄРДР,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, зобов`язання внести відомості до ЄРДР
Зазначена скарга обґрунтована тим, що 05.08.2021 року ОСОБА_3 звернувся в порядку ст.ст. 60, 214 КПК України до Одеської обласної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 93 КК України (в редакції 1960 року).
Скаржник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі.
Представник Одеської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарги проведено за відсутності представника Одеської обласної прокуратури.
Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яке полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Відповідно до вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Такими даними є посилання у повідомлені про злочин на фактичні обставини, що підтверджують наявність складу відповідного кримінального правопорушення.
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Враховуючи приписи ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є повідомлення/виявлення діяння/бездіяльності, яке містить ознаки складу злочину, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.
Відповідна правова позиція також викладена у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, від 01 липня 2013 року, в якому також зазначено, що положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Об`єктивна сторона злочину - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину.
Таким чином, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомлені про злочин, за відповідними статтями кримінального кодексу.
Як вбачається із матеріалів скарги, 05.08.2021 року ОСОБА_3 в порядку вимог ст.ст. 60, 214 та 216 КПК України, направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 93 КК України до Одеської обласної прокуратури.
Відомості про наведені в заяві обставини до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися.
Стаття 369 Кримінального кодексу України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення такого кримінального правопорушення як пропозиція, обіцянка або надання неправомірної вигоди службовій особі.
З об`єктивної сторони цей злочин характеризується вчиненням таких діянь стосовно неправомірної вигоди: 1) пропозиція неправомірної вигоди; 2) її обіцянка; 3) її надання.
Одержувачем чи потенційним одержувачем неправомірної вигоди є службова особа, відповідно до ч. ч. 1, 2 примітки до ст. 364.
Під пропозицією слід розуміти висловлення службовій особі наміру про надання неправомірної вигоди, а під обіцянкою - висловлення такого наміру з повідомленням про час, місце, спосіб надання неправомірної вигоди. Пропозиція чи обіцянка можуть бути здійснені як в усній, так і в письмовій формі Пропозиція чи обіцянка мають бути зрозумілими, недвозначними та містити всі істотні умови.
Під наданням розуміють передачу особисто або через посередника службовій особі неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої службовій особі влади чи службового становища.
При цьому, предметом злочину є неправомірна вигода, визначення якої зазначено у примітці до статті 364-1 Кримінального кодексу України.
У заяві ОСОБА_3 відсутні будь-які фактичні дані, які б свідчили про умисне вбивство, вчиненого на замовлення за попереднім зговором групою осіб. Замість цього заявник висуває лише загальне припущення щодо вбивства ОСОБА_4 .
Відтак, у скарзі відсутні факти та твердження заявника щодо існування обставин, які б свідчили про наявність діях осіб, перелічених в скарзі та заяві складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 93 КК України (в редакції 1960 року).
Скаржник посилається на ч. 4 ст. 214 КПК України як на підставу для обов`язкового внесення до ЄРДР будь-яких відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, але у цій частині передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Мова йде саме про прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, а внесення відомостей до реєстру є вже іншою дією, про що вказано у наступній частині 5-й вказаної статті.
Як вже зазначалося, відповідно до приписів ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є виявлення діяння, яке містить ознаки складу злочину, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.
Натомість, скарга не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, щоб надавали підстави для кваліфікації відомостей, викладених в його повідомленні про злочин, за ч. 2 ст. 93 КК України (в редакції 1960 року), та внесення коротких відомостей про них до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щоб в подальшому проводити їх досудове розслідування. Вказане позбавляє орган досудового розслідування провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 303-307, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, зобов`язання внести відомості до ЄРДР.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1