23.10.2021
Справа № 331/3640/18
Провадження № 1-кп/331/73/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження № 0000502 від 11.09.2017 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, українця, з вищою освітою, працевлаштованого в ООО «Регіон Фарм», на момент вчинення злочину займав посаду завідувача сектору протидії незаконного обігу підакцизних товарів оперативного управління Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Наказом начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № 149-о від 28.04.2016 ОСОБА_3 призначено на посаду завідувача сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів ОУ Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

Наказом голови Державної фіскальної служби України №2783-о від 01.09.2015 ОСОБА_3 присвоєно спеціальне звання - підполковник податкової міліції.

Відповідно до ст. 350 Податкового кодексу України, податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань:

- приймає і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про кримінальні та інші правопорушення, віднесені законом до компетенції податкової міліції, здійснює в установленому порядку їх перевірку і приймає щодо них передбачені законом рішення;

- проводить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, а також досудове розслідування в межах наданої законом компетенції, вживає заходів щодо відшкодування завданих державі збитків;

- складає протоколи та розглядає справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

- особа начальницького чи рядового складу податкової міліції незалежно від займаної посади, місцезнаходження і часу у разі звернення до неї громадян або посадових осіб із заявою чи повідомленням про загрозу особистій чи громадській безпеці або у разі безпосереднього виявлення такої загрози повинна вжити заходів щодо запобігання правопорушенню і його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це найближчому органу внутрішніх справ.

Згідно Положення про сектор протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, затвердженого 08.11.2016 першим заступником начальника ГУ ДФС Запорізькій області, до службових повноважень ОСОБА_3 зокрема належить:

- організація роботи і виконання покладених на сектор завдань, здійснення контролю за суворим дотриманням законності, службової дисципліни та режиму таємності;

- розгляд документів та матеріалів, які надійшли до сектору і прийняття до них рішень;

- в межах своєї компетенції виконує ухвали та постанови судів, письмових доручень прокурів і слідчих про проведення розшуковик та інших передбачених законом дій, надання допомоги у виконанні окремих процесуальних дій;

- надає в межах свої компетенції доручення та вказівки, обов`язкові для виконання співробітниками сектору;

- несе персональну відповідальність за якісне виконання завдань санкцій, постановлених перед сектором та передбачених цим положенням.

Провадження господарської діяльності без одержання відповідної ліцензії згідно ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн. - 34000 грн.) з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Відповідно до ст. 255 КУпАП право на складання протоколів за вчинення правопорушень, передбачених ст. 164 КУпАП, мають уповноважені на те посадові особи органів державної податкової служби.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 примітки до ст. 364 КК України та п. 2 примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_3 є службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище. Відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

При цьому, всупереч вказаним нормам діючого антикорупційного законодавства, ОСОБА_3 , будучи службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище, вчинив злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, на початку вересня 2017 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, підлеглі завідувача сектору протидії з незаконним обігом підакцизних товарів ОУ Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 , оперуповноважені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проводили перевірки закладів за адресою: АДРЕСА_3 , які здійснюють роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

За результатами перевірки торгівельної точки, підприємницьку діяльність в якій здійснює фізична особа - підприємець ОСОБА_10 , ними встановлено факт реалізації алкогольної продукції за відсутності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Після цього, вказані працівники податкової міліції 07.09.2017 приблизно о 15 годині, знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , зустрілись з представником ФОП ОСОБА_10 - громадянином ОСОБА_11 .

Під час зустрічі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 відбулась розмова, в ході якої працівники податкової міліції повідомили останньому, що оскільки ОСОБА_10 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 необхідно прибути до їх керівника ОСОБА_3 за місцем розташування сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів ОУ Запорізької ОДПІ ГУ ДФС в області.

У подальшому, 08.09.2017 приблизно о 10 годині ОСОБА_11 прибув до будівлі сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів ОУ Запорізької ОДНІ ГУ ДФС в області, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Троїцька, 24, де його зустріли оперуповноважені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У цей же час, про відомості, отримані за результатами перевірки суб`єкта господарювання ОСОБА_10 та про прибуття до установи ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 доведено до відома свого безпосереднього керівника ОСОБА_3 .

Після цього, у завідувача сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів ОУ Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 , за не складання протоколу про вчинення ОСОБА_10 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП.

Реалізуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, 08.09.2017 приблизно о 10 год. 10 хв. ОСОБА_3 , знаходячись у своєму службовому кабінеті, розташованому за адресою м. Запоріжжя, вул. Троїцька, буд. 24, діючи із корисливих мотивів, запропонував ОСОБА_11 , передати в якості одноразової неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 8000 грн., а у подальшому систематично щомісяця - в розмірі 1500 грн. за не складання ним особисто та його підлеглими стосовно ОСОБА_10 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, у зв`язку із реалізацією останньою в торгівельній точці, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , алкогольних напоїв без відповідних дозвільних документів, а також за невжиття у подальшому заходів реагування щодо здійснення підприємницької діяльності з продажу алкогольної продукції без відповідних дозвільних документів.

Цього ж дня, за усною домовленістю з ОСОБА_3 , представник ОСОБА_10 - громадянин ОСОБА_11 , вказані грошові кошти в якості неправомірної вигоди повинен був зарахувати на користь третьої особи, шляхом перерахування на карту № НОМЕР_1 , відкриту у ПАТ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_13 , передавши останньому фрагмент паперу із реквізитами зазначеної банківської карти.

На виконання вищезазначеної домовленості із ОСОБА_3 , ОСОБА_11 09.09.2017 об 11 годині через банкомат ПАТ «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 147, перерахував на карту № НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_13 , в якості неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 2004 грн.

Крім того, 12.09.2017 о 16 год. 53 хв. та 14.09.2017 о 16 год. 40 хв., на виконання раніше обумовленої домовленості із ОСОБА_3 , ОСОБА_11 через банкомат ПАТ «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 74, перерахував на карту № НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_13 , в якості неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 3000 грн. та 3000 грн. відповідно.

Усього, у період з 9 по 14 вересня 2017 року завідувач сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів ОУ Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у

Запорізькій області ОСОБА_3 , діючи умисно, із корисливих мотивів,

одержав від ОСОБА_11 , який діяв в інтересах ОСОБА_10 , для третьої

особи ОСОБА_13 , в якості неправомірної вигоди грошові кошти на загальну

суму 8004 грн., перераховані на банківський рахунок останньої, за не складання

стосовно ОСОБА_10 протоколу про вчинення адміністративного

правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП та невжиття у подальшому

заходів реагування щодо здійснення останньої підприємницької діяльності з

продажу алкогольної продукції без відповідних дозвільних документів.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що він працював у податковій інспекції на посаді завідувача сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів ОУ Запорізької ОДПІ, у його підпорядкуванні було двоє працівників, вони займались перевірками суб`єктів господарювання дотримання вимог діючого законодавства під час реалізації алкогольних напоїв. У 2017 році вони отримали інформацію, що на ринку Південний у м. Запоріжжя здійснюється реалізація фальсифікованих спиртних напоїв без дозвільних документів. Після перевірки вказана інформація підтвердилась. Через деякий час йому зателефонував його знайомий, який повідомив, що у цьому кафе здійснюють діяльність його товариши, які мають документи та хочуть їх показати. Наступного дня ОСОБА_14 зателефонували та повідомили, що прийшов чоловік із документами. Він вийшов особисто у двір податкової інспекції, до нього підійшов чоловік та сказав, що кафе належить йому, про нього телефонували напередодні та він має намір привезти усі документи на перевірку. Він погодився та надав час чоловікові, щоб підтвердити законність своєї діяльності. 12.09.2017 його підлеглі працівники повідомили, що чоловік знову прийшов та чекає у дворі. Він вийшов, вони почали розмову з приводу документів, однак виявилось, що чоловік їх знову не приніс через незрозумілі проблеми. Далі той став цікавитися з приводу ведення торгівлі у кафе. Під час розмови йому не сподобалась поведінка чоловіка, останній вголос називав його прізвище та пропонував гроші, він припустив, що його провокують на отримання неправомірної вигоди, після чого попросив своїх працівників вивести чоловіка із двору податкової інспекції та заборонив подальше спілкування з ОСОБА_11 .. Через декілька днів у нього вдома та у робочому кабінеті був проведений обшук. Наполягав на тому, що він грошових коштів від ОСОБА_11 , не отримував та не вимагав, навпаки попросив останнього більше не приходити. Вважає, що надані суду аудіо та відеозаписи мають ознаки монтажу, оскільки не усі події на них зафіксовані, а у різних місцях запису голос не співпадає із його голосом. ОСОБА_15 знає, це сестра його дружини, однак ОСОБА_11 він номер банківської карти ОСОБА_16 не давав, припускає, що оперативні працівники використали її дані з метою вчинити провокацію злочину, оскільки вона мешкає на тимчасово окупованій території та до України у той період не приїзжала. Вважав себе не винуватим та просив виправдати через недоведеність його участі у вчиненні злочину.

Не дивлячись на невизнання своєї провини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що на неї оформлена підприємницька діяльність як приватного підприємця з приводу роботи кафе на ринку на Південному мікрорайоні. Фактично вона здійснювала роботу бармена у кафе, а керівництвом її діяльності займався ОСОБА_11 , якому вона видала довіреність. Вона була впевнена, що у ОСОБА_11 є у наявності усі дозвільні документи на здійснення діяльності з приводу реалізації алкогольних напоїв. У 2017 році до кафе прийшли працівники податкової інспекції із перевіркою. Вона одразу повідомила про це ОСОБА_11 , який і став у подальшому із ними розмовляти. Більше з приводу подій вона нічого не знає, ОСОБА_3 ніколи не бачила. Окремо вказала, що у приміщенні кафе стояв один ігровий автомат, який потім прибрали.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що він займається різними видами підприємницької діяльності. У нього була домовленість з ОСОБА_10 про фінансування її діяльності та допомогу у різних складних ситуаціях. У 2017 році вона йому зателефонувала та повідомила, що має проблеми із правоохоронними органами. Він приїхав на місце, де побачив двох працівників податкової інспекції. Під час розмови йому повідомили, що усі питання необхідно вирішувати із керівником та дали його телефон. Наступного дня він прийшов до податкової інспекції, де зустрівся із ОСОБА_3 , під час розмови вони домовились про суму винагороди для нього. Першу зустріч він записував на власний мобільний телефон. Після подій він звернувся до інших правоохоронних органів, яким повідомив про вчинення корупційних дій працівниками податкової інспекції та надав усі докази, які зібрав самостійно. Після цього він призначив ще одну зустріч із ОСОБА_3 , під час якої він отримав аркуш паперу із номером картки, куди двічі перерахував обумовлену суму грошових коштів. Картка була оформлена на іншу невідому йому особу. Загалом він перерахував 8000 грн. за те, щоб у ОСОБА_10 не було проблем із контролюючими органами. Також вони домовились, що у подальшому він буде щомісяця перераховувати грошові кошти на цю карту. Зазначив, що перший раз він використав власні грошові кошти, а у подальшому гроші йому давали працівники СБУ, які були помічені. Так він був залучений до конфіденційного співробітництва та негласно здійснював відеозапис усіх розмов із ОСОБА_3 .

Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пояснили, що вони працювали у відділі протидії незаконному обігу підакцизних товарів Запорізької ОДПІ у підпорядкуванні ОСОБА_3 . У 2017 році вони отримали оперативну інформацію про реалізацію фальсифікованого алкоголю на ринку у Південному мікрорайоні та вирішили піти на перевірку. Коли вони зайшли до приміщення, то побачили бар та ігрові автомати. За стійкою стояла жінка, яка повідомила, що документів при собі не має та стала комусь телефонувати. У телефонній розмові їм повідомили, що завтра уповноважений чоловік підвезе усі документи на перевірку. Вони доповіли про ситуацію ОСОБА_3 , той вирішив зачекати на документи. Наступного дня на телефон ОСОБА_8 зателефонував чоловік та сказав, що привіз документи, оскільки вони поспішали у справах, то поїхали, а подальше спілкування із чоловіком вів ОСОБА_3 . Пізніше ОСОБА_3 повідомив, що той чоловік поводить себе дивно та неадекватно та попросив його вивести за територію інспекції. У подальшому вони направили матеріали перевірки до Департаменту для складання протоколу про адміністративне правопорушення. З приводу перерахування грошових коштів їм нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що у 2017 році вона навчалась у ЗНУ та до них у навчальний заклад прийшли працівники СБУ та запропонували бути понятими, на що вона та її одногрупниця погодились. Пам`ятає, що разом із працівниками СБУ вони їздили на різні адреси та шукали документи. Вона не пам`ятає, чи брала участь під час видачі грошових коштів, однак згадує події, коли з грошових коштів робити ксерокопії. Поруч із ними був чоловік, який повинен був передати ці грошові кошти. Окремо зазначила, що події проведених слідчих дій пам`ятає дуже погано через сплив значного періоду часу.

Допитана під час судового засідання свідок ОСОБА_18 пояснила, що під час навчання у ЗНУ до них часто приходили працівники СБУ та просили бути понятими під час різних слідчих дій. Події цієї справи вона не пам`ятає, пригадує лише, що вона була під час обшуку. Припускає, що участі в огляді грошових коштів вона не брала.

Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст.. 214 КПК України, а саме: про виявлення Головним відділом БКОЗ Управління СБУ у Запорізькій області фактів підготовки до вчинення злочину співробітниками ОУ Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, передбаченого ст. 368 КК України (т.1. а.с. 134)

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.09.2017 року від ОСОБА_11 , який повідомив, що працівники податкової міліції вимагають у нього грошову винагороду за непритягнення до адміністративної відповідальності ( т.1 а.с. 135-137).

У судовому засіданні захисник зазначила про те, що заява ОСОБА_11 була прийнята та зареєстрована пізніше, ніж внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що свідчить про те, що працівниками правоохоронних органів процес фабрикування доказів розпочався ще до того, як їм стало відомо про нібито вчинення злочину ОСОБА_3 , у подальшому усі дії слідчого та оперативних працівників зводились до провокування обвинуваченого до вчинення злочину.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку про те, що підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР стало повідомлення СБУ в Запорізькій області, що підтверджується витягом з ЄРДР ( т.1. а.с. 133), а не заява ОСОБА_11 , яка була отримана пізніше, що відповідає вимогам діючого законодавства.

- випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо реєстрації ОСОБА_10 у якості фізичної особи підприємця ( т.1 а.с. 142)

- договором № 82 оренди майна, торгового місця та надання послуг ринку від 01.10.2014 ( т.1 а.с. 143-154)
- довіреністю від 01.01.2017, виданою ФОП ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_11 ( т.1. а.с. 155)

Сторона захисту просила визнати вказані документи недопустимими, оскільки обставини укладання договору оренди, а також видачі ОСОБА_10 довіреності не встановлені, більш того, свідок ОСОБА_10 не підтвердила факт її видачі. Однак, суд не погоджується із доводами захисника, оскільки, як вбачається із наданих документів, за своєю формою та змістом вони відповідають вимогам діючого законодавства, містять підписи сторін, той факт, що суду надана копія, а не оригінал договору, не є підставою для визнання цього доказу недопустимим. Також суд бере до уваги, що свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердила факт здійснення нею підприємницької діяльності за вказаною у договорі оренди адресою, а також факт видачі ОСОБА_11 , довіреностей на здійснення різного виду дій від її імені.

- постановою про проведення контролю за вчиненням злочину спеціального слідчого експерименту від 11.09.2017 року ( т.1 а.с. 156), згідно якої прокурором було прийнято рішення, зокрема, і щодо використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) та спеціальних несправжніх (імітаційних) засобів та залучення до проведення даної негласної слідчої дії ОСОБА_11 ;

- постановою про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 12.09.2017 року, згідно якої прийнято рішення про використання під час контролю за вчиненням злочину заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів шляхом огляду, помітки (ідентифікації) та вручення ОСОБА_11 грошових купюр (т. 1 а.с. 163)

-протоколом огляду, помітки та вручення грошових коштів від 12.09.2017 року, під час якого у присутності двох понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_19 були оглянуті 3000 грн. (32 купюри номіналом по п`ятдесят гривень кожна та 7 купюр номіналом по двісті гривень кожна), зазначені їх серії та номери, помітка грошових купюр спеціальною фарбою не проводилась ( т.1 а.с. 166-180)

-протоколом огляду помітки та вручення грошових коштів від 14.09.2017 року, під час якого у присутності двох понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_19 були оглянуті 3000 грн (шість купюр номіналом по сто гривень кожна, сім купюр номіналом по двісті гривень кожна та дві купюри номіналом по п`ятсот гривень кожна), зазначені їх серії та номери, помітка грошових купюр спеціальною фарбою не проводилась ( т.1 а.с. 181-186)

У судовому засіданні сторона захисту поставила під сумнів проведення вказаної слідчої дії із дотримання вимог КПК України, оскільки, як випливає з отриманої захисником інформації, поняті ОСОБА_17 та ОСОБА_19 до приміщення СБУ в Запорізькій області 12.09.2017 не заходили, більш того, під час допиту у судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_19 пояснили, що під час огляду та помітки грошових коштів участі не брали, тому вказані протоколи є недопустимими доказами.

Суд не погоджується із доводами захисника, оскільки, свідки, залучені у якості понятих у 2017 році, у судовому засіданні у 2021 році (через чотири роки після подій) пояснили, що вони неодноразово брали участь у якості понятих у різних кримінальних провадженнях, на той час навчались у ЗНУ та погоджувались на пропозицію працівників СБУ бути понятими декілька разів. За спливом значного періоду часу пам`ятають лише обставини проведення обшуків за місцем проживання обвинуваченого, про те, чи здійснювалась передача грошових коштів ОСОБА_11 у їх присутності, не пам`ятають. Однак, свідок ОСОБА_17 зазначила, що у її присутності робили копії з грошових коштів та на місці був присутній чоловік, який повинен був передати грошові кошти. При цьому, не дивлячись на те, що свідки не зазначили точних деталей проведення слідчої дії за їх участі, останні підтвердили, що підписи, які містяться у протоколах від 12.09.2017 та 14.09.2017, належать їм особисто. При цьому, відсутність даних про вхід свідків до приміщення СБУ у Запорізькій області у книзі обліку відвідувачів, не свідчить про те, що поняті не брали участь у проведенні цієї слідчої дії, оскільки обставини її проведення були перевірені під час судового засідання. За таких обставин, підстав для визнання протоколів від 12.09.2017 та 14.09.2017 недопустимими доказами немає.

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії-аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_11 від 12.09.2017, під час якого була зафіксована зустріч ОСОБА_11 із ОСОБА_3 у дворі біля адміністративної будівлі оперативного управління Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Троїцька, 24, відеозапис якої був відтворений у судовому засіданні ( т.1 а.с. 210 -212). Зі змісту розмов вбачається, що особи, які спілкуються між собою, знайомі та обговорюють деталі домовленості, якої вони досягли раніше. При цьому ОСОБА_3 самостійно та за власною ініціативою визначає наступні дати перерахування грошових коштів («пусть там на две недели вам каникули. С октября месяца. Давайте с пятнадцатого по двадцать пятое»). На питання, яким чином перераховувати грошові кошти, ОСОБА_3 повідомляє: «На карту бросите. Я вам сейчас дам». Подальший зміст розмов свідчить про те, що ОСОБА_3 погоджується допомагати ОСОБА_11 під час перевірок іншими контролюючими органами діяльності кафе без касового апарату та встановлення у його приміщенні ігрового апарату. Окремо ОСОБА_3 питає: «Сегодня вы тогда закроете до конца, да?» та отримує відповідь від ОСОБА_11 : «У меня сейчас трешка с собой». ОСОБА_3 вказує: «Вы кидайте сегодня это, а завтра остальное докините».

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії-аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_3 від 12.09.2017, під час якого була зафіксована зустріч ОСОБА_11 із ОСОБА_3 у дворі біля адміністративної будівлі оперативного управління Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Троїцька, 24, відеозапис якої був відтворений у судовому засіданні ( т.1 а.с. 213 -215). Розмови аналогічного змісту, які викладені у протоколі щодо ОСОБА_11 .

У судовому засіданні сторона захисту зазначала про те, що відео- та фонограми є змонтованими, частина розмов взагалі не відображена, надані суду диски із записами розмов є копіями, а оригінал не був наданий для дослідження, що дає підстави для визнання вказаних протоколів недопустимими доказами.

З метою перевірки доводів сторони захисту судом була призначена судова експертиза відео-, звукозапису, згідно висновків якої (№ 3110/11564-11578 від 28.05.2021) відеофонограми № 1-6, задані для дослідження, є копіями, записаними за допомогою комп`ютерної техніки. При дослідженні наданих відеозаписів в динаміці встановлено, що поведінка осіб та маніпуляції з предметами відповідають зображеним сюжетам, сценам та темам перемов. Відеозображення та звук синхронні на відеофонограмах № 1, 2, 5, 6. Визначити одночасність запису на фонограмах № 3,4,7,8 не виявилось можливим. Програмно-апаратними засобами, що є у розпорядженні експерта, при дослідженні фонограм № 1-6, ознак монтажу, редагування тощо не встановлено ( т. 3 а.с. 201-217). Таким чином, враховуючи висновок експерта, суд вважає, що посилання сторони захисту на ознаки монтажу на відеозаписах розмов ОСОБА_3 , та ОСОБА_11 не знайшли свого підтвердження, тому відкидаються судом.

-протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.09.2017 щодо мобільного телефону ОСОБА_8 (т.1 а.с. 215-217), звукозапис якої був відтворений під час судового засідання, з якого вбачається, що 12.09.2017 ОСОБА_11 домовився про зустріч із ОСОБА_3 . 14.09.2017 ОСОБА_3 рекомендує ОСОБА_8 не спілкуватися у подальшому із ОСОБА_12 , оскільки підозрює останнього у провокації давання неправомірної вигоди.

-протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.09.2017 щодо мобільного телефону ОСОБА_20 (т.1 а.с. 218-219), звукозапис якої був відтворений під час судового засідання, з якого вбачається, що 14.09.2017 на її номер телефону надійшов вхідний дзвінок з мобільного терміналу, яким користується ОСОБА_21 , остання надає вказівки ОСОБА_16 не говорити нічого з приводу користування нею картою «Приватбанку» та у разі виникнення питань повідомити, що вказану карту вона загубила.

Сторона захисту у судовому засіданні зазначала про те, що працівниками СБУ було невірно встановлені анкетні дані ОСОБА_22 , оскільки її вірне ім`я є ОСОБА_23 , а не ОСОБА_24 , у зв`язку із чим виникають сумніви у тому, що дійсно ОСОБА_25 , про яку вказано у протоколі, має родинні зв`язки із родиною ОСОБА_3 . Крім того, наполягали на тому, що голос нібито його дружини не відповідає її реальному голосу, а номер телефону, який вказаний у протоколі, його дружині взагалі не належить, тому підстав для прийняття вказаного доказу судом як належного та допустимого немає.

Однак, суд відкидає такі доводи сторони захисту, оскільки зі змісту розмов, які зафіксовані у протоколі від 30.09.2017, вбачається, що особи, які спілкуються між собою, добре знайомі, предметом розмови є відкриття банківського рахунку у «Приватбанку», ОСОБА_16 є мешканкою м. Донецька та їй надаються вказівки щодо подальшого спілкування із правоохоронними органами у разі їх звернення. Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_16 та ОСОБА_13 є однією і тією ж особою, а невірність у викладенні її імені пов`язана лише із помилкою під час перекладу ім`я на українську мову, що не впливає на оцінку доказів у цій частині.

Крім того, суд бере до уваги, що під час проведення тимчасового доступу до речей і документів (т.2 а.с. 51-61) слідчим були вилучені документи з приводу відкриття карткового рахунку у ПАТ «Приватбанк» ОСОБА_16 , на номер якої ОСОБА_11 і здійснювалось перерахування грошових коштів 09.09.2017, 12.09.2017 та 14.09.2017, що підтверджується випискою з карткового рахунку. (т.2. а.с. 61)

Окремо суд зазначає, що дозвіл на зняття інформації з транспортних мереж надавався саме за тим номером телефону, який вказувала ОСОБА_16 у власній анкеті під час відкриття карткового рахунку, що також спростовує доводи захисту про те, що особа ОСОБА_16 . ОСОБА_3 або його дружині невідома.

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_11 від 14.09.2017 ( т.1 а.с. 220), згідно якого зафіксовано факт прибуття ОСОБА_11 до терміналу самообслуговування ПАТ «Приватбанку» та поповнення карткового рахунку;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_8 від 12.09.2017 ( т.1 а.с. 221), згідно якого зафіксовано факт зустрічі ОСОБА_8 із ОСОБА_11 ;

-протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.09.2017 щодо мобільного телефону ОСОБА_3 (т.1 а.с. 222-223), звукозапис якої був відтворений під час судового засідання, з якого вбачається, що 14.09.2017 ОСОБА_3 надає вказівки підлеглим працівникам щодо припинення спілкування із ОСОБА_11

-протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.09.2017 щодо мобільного телефону ОСОБА_11 (т.1 а.с. 224), звукозапис якої був відтворений під час судового засідання, де зафіксована розмова ОСОБА_11 , із ОСОБА_8 12.09.2017 з приводу домовленості про зустріч.

Під час судового засідання захисник зазначала про те, що усі аудіо та відеозаписи, які були відтворені під час судового розгляду, не можна брати до уваги під час їх оцінки у нарадчій кімнаті, оскільки суду були надані лише копії таких записів, а не їх оригінали, що підтверджено, зокрема, і висновком судової експертизи звукозаписів, тому ці докази можуть бути сфальсифікованими або такими, що не відповідають дійсним фактам.

Аналізуючі вказані доводи, суд спирається на практику Верховного суду, а також на норми КПК України та зазначає, що згідно ч. 1 ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, й матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22 травня 2003 року № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відео та звукозапис подій здійснювався свідком ОСОБА_11 під час проведення за його участю негласних слідчих (розшукових) дій, та, вочевидь, фіксувався за допомогою прихованих засобів відеофіксації, результати яких у подальшому були скопійовані на ДВД-диски, які і надані суду, з метою збереження вказаної інформації. Оскільки обставини, які зафіксовані на досліджених під час судового засідання відеозаписах, повністю відповідають дійсності та змісту відповідних протоколів, та не мають ознак монтажу, суд приходить до висновку, що ДВД-диски із записами є самостійними джерелами доказів, похідними від інформації, яка зберігається на технічних засобах, які використовувались під час проведення НСРД оперативними працівниками.

Таким чином, записаний на оптичний диск - носій інформації - електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу, тому доводи сторони захисту у цій частині відкидаються судом.

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії - спостереження за особою ОСОБА_11 від 13.09.2017, де зафіксовано його пересування 12.09.2017, у тому числі відвідування ОУ Запорізького ОДПІ, поповнення рахунку у терміналі ( т.1 а.с. 225-226)

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії - спостереження за особою ОСОБА_11 та ОСОБА_3 від 15.09.2017, де зафіксовані їх пересування 14.09.2017, зокрема відвідування ОСОБА_11 терміналу самообслуговування ПАТ «Приватбанку» ( т.1 а.с. 227-229)

-протоколом обшуку від 14.09.2017 ( т.1 а.с. 232-234) робочого кабінету ОСОБА_3 , під час якого були вилучені робочі блокноти, записи, мобільні телефони, системний блок та інші докази

-протоколом огляду документів від 23.09.2017 ( т.2 а.с. 96-119) під час якого оглядались документи, які були вилучені за місцем роботи ОСОБА_3 , зокрема робочий блокнот ОСОБА_3 , у якому міститься запис «ул. Новокузнецкая, 6 наливайка на рынке (Андрей)»

-протоколом огляду від 22.09.2017 ( т.2 а.с. 173), під час якого оглядались флеш-накопичувачі, які були вилучені за місцем роботи ОСОБА_3 , на яких відсутня інформація щодо даного кримінального провадження

-протоколом обшуку від 14.09.2017 ( т.1 а.с. 236-242) за місцем проживання ОСОБА_3 , під час якого було вилучено службове посвідчення, різного виду документи, банківські картки , мобільний телефон тощо;

-протоколом огляду від 21.09.2017 ( т.2 а.с. 172), під час якого було оглянуто мобільний телефон Айфон, під час якого ніяких даних щодо кримінального провадження не виявлено;

-протоколом обшуку від 14.09.2017 ( т.2 а.с. 168-171) за місцем проживання ОСОБА_8 , під час якого були вилучені банківські картки

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів (т.2 а.с. 51-61), під час якого слідчим були вилучені документи з приводу відкриття карткового рахунку у ПАТ «Приватбанк» ОСОБА_16 та довідка про рух грошових коштів по рахунку;

-протоколом огляду від 09.02.2018 ( т.2 а.с. 65-66) аркушів паперу із зазначенням номеру рахунку та прізвища його володільця ОСОБА_26 .

Під час судового розгляду стороною захисту було заявлено клопотання про визнання зазначеного протоколу недопустимим, оскільки матеріали провадження не містять жодних даних щодо походження аркушів паперу із записами, жодних заяв від свідка немає, ухвали про тимчасовий доступ до вказаних документів слідчим суддею не виносились. Однак, суд не погоджується із доводами захисника, оскільки зі змісту протоколу вбачається, що вказані аркуші паперу були добровільно видані свідком ОСОБА_11 , що не заборонено діючим КПК України. Більш того, під час допиту у якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_11 зазначав, що перші аркуші паперу він загубив, тому приходив до ОДПІ та отримав їх знову. Вказані обставини також зафіксовані і у протоколі за результатами проведення негласної слідчої дії-аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_11 від 12.09.2017, який просить у ОСОБА_3 повторно надати йому вказані аркуші із реквізитами банківської карти. Таким чином, підстав для визнання цього доказу очевидно недопустимим немає.

-протоколом огляду від 09.02.2017 та від 10.02.2017 ( т.2 а.с. 67-70), під час яких оглядались копії квитанцій щодо поповнення карткового рахунку на суму 2000 грн., 2994 грн., 2994 грн. ОСОБА_11 .

Стороною захисту було заявлено аналогічне клопотання щодо визнання цих протоколів недопустимими доказами через невстановлення процесуального порядку їх отримання, яке суд вважає необгрунтованим, оскільки у протоколах міститься посилання на те, що вказані квитанції були добровільно видані свідком ОСОБА_11 , що він підтвердив і у судовому засіданні.

-наказом про присвоєння перших спеціальних звань та зарахування в кадри податкової міліції від 01.09.2015 № 2783-о, згідно якого ОСОБА_3 присвоєно звання начальницького складу підполковник податкової міліції ( т.2 а.с. 122)

-наказом по особовому складу № 149-о від 28.04.2016, згідно якого ОСОБА_3 призначено на посаду завідувача сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області ( т.2 а.с. 125)

-положенням про сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області ( т.2 а.с. 126-135), з якого вбачається, що сектор є структурним підрозділом оперативного управління Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області;

-висновком експерта № 5-220 від 21.11.2017 ( т.3 а.с. 99-107), згідно висновків якого серед інформаційного наповнення накопичувачів на жорстких магнітних диска, персональних комп`ютерів П 02001552 та 110480347, вилучених під час проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_3 , виявлені явні текстові файли, які містять текст «Корнієнко», «Карпук», «Малахова», «Жеребцов»

Крім того, прокурором було надано суду протокол огляду мобільних телефонів, які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_3 від 21.09.2017 ( т.2 а.с. 1-47), однак зазначені документи визнані судом очевидно недопустимими доказами на підставі ухвали суду від 24.09.2019 року (т. 2 а.с. 82-84) через порушення діючого кримінального процесуального законодавства під час вилучення речових доказів у ході обшуку, протокол огляду від 14.03.2018 із ДВД-диском ( т.2 а.с. 183-185), який був визнаний очевидно недопустимим доказом на підставі ухвали від 16.12.2019 ( т.2 а.с. 197-199) через порушення порядку проведення звукозаписів розмов без дозволу слідчого судді, тому суд не бере їх до уваги під час оцінки доказів у їх сукупності під час вирішення питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_3 .

У судовому засіданні захисник та обвинувачений наполягали на тому, що посада, яку займав ОСОБА_3 , не відноситься до категорії посад службової особи, яка займає відповідальне становище, тому вказана кваліфікація була проведена штучно з метою отримання у подальшому дозволів на проведення негласних слідчих дій, проведення яких можливо лише щодо тяжких злочинів.

Так, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368---5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

А згідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368---5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Відповідно до Положення про сектор протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області ( т.2 а.с. 126-135), сектор є структурним підрозділом оперативного управління Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області. В той же, час головне Управління ДФС у Запорізькій області є територіальним органом Державної фіскальної служби України. Таким чином, суд приходить до висновку, що посада, яку займав ОСОБА_3 у 2017 році відносилась до посади керівника структурного підрозділу органу державної влади, тобто ОСОБА_3 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , наполягав на тому, щодо по відношенню до нього була вчинена провокація злочину, оскільки він не вчиняв жодних ініціативних дій, спрямованих та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 , навпаки, відмовлявся від спілкування із останнім та попередив підлеглих працівників припинити будь-які відносини із ним. Усі зустрічі та телефонні розмови були за ініціативи ОСОБА_11 , він жодних реквізитів банківської картки йому не давав, припустив, що працівники СБУ штучно створили докази щодо нього та використали банківську картку як легкий спосіб отримання грошей. Крім того, ОСОБА_11 є особою, яка декілька разів брала участь у якості викривача корупційних правопорушень, що свідчить про його упередженість та намагання допомогти працівникам правоохоронних органів створити позитивні показники їх діяльності.

Дійсно, відповідно до ч.3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції. Визначення провокації наведене у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви від 05лютого 2008 року.

Згідно цього визначення, провокація з боку правоохоронних органів: має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі Баннікова проти Росії від 26 травня 2016 року для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський Суд з прав людини виробив низьку критеріїв, а саме: змістовний та процесуальні критерії. При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність або відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність в суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Як зазначає Європейський суд з прав людини стосовно змістовного критерію, будь-яка інформація, отримана внаслідок негласної діяльності, має відповідати вимозі щодо того, що слідство має проводитись в цілому у пасивній манері. Таке виключає, зокрема, будь-які дії, що можуть бути розтлумачені, як вплив на обвинуваченого з метою вчинення ним злочину, як то - прояв ініціативи в контактах, повторна пропозиція, наполегливі нагадування тощо.

Перевіряючи дії ОСОБА_11 та працівників правоохоронних органів на предмет ймовірної провокації з їх боку, суд враховує, що не дивлячись на те, що ОСОБА_11 за власною ініціативою прибув до приміщення ОДПІ та почав спілкування із ОСОБА_3 12.09.2017, зі змісту розмови між ними вбачається, що останні вже досягли домовленості щодо отримання та перерахування неправомірної вигоди, при цьому ОСОБА_11 запитував деталі подальшої співпраці, зокрема, і спосіб її передання. При цьому саме ОСОБА_3 запропонував зарахувати грошові кошти на номер банківської карти, який йому повідомили підлеглі ОСОБА_3 працівники. У подальшому під час розмови ОСОБА_3 цікавиться, коли буде перерахована уся сума та сам за власної ініціативи встановлює граничний термін та подальші строки перерахування грошових коштів щомісяця. При цьому, поведінка ОСОБА_11 є пасивною та не містить у собі ознак провокації.

Дійсно, 14.09.2017 року ОСОБА_3 змінює своє ставлення до ОСОБА_11 та називає його провокатором, однак суд, проаналізувавши усі докази у їх сукупності, співставивши зміст розмов від 12.09.2017 та 14.09.2017, приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 намагався вжити заходи щодо приховання вчиненого ним злочину з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Той факт, що ОСОБА_11 раніше брав участь у якості свідка у кримінальному провадженні за ст. 368 КК України, не може свідчити про неправдивість наданих ним пояснень у судовому засіданні, а вказує на свідому громадянську позицію останнього з приводу припинення корупційних діянь службових осіб у передбачений законом спосіб.

Захисник та обвинувачений у судовому засіданні вважали, що прокурором не доведено наявність самого предмету неправомірної вигоди, оскільки походження грошових коштів, які були використані під час проведення спеціального експерименту, є сумнівним, встановити власника грошей (чи гроші належать ОСОБА_11 чи були видані з державного бюджету не виявилось можливим). Суд не погоджується із такими висновками сторони захисту та вважає їх такими, що не впливають на вірне вирішення питання про винуватість ОСОБА_3 , та враховує пояснення свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що перший раз 09.09.2017 він перераховував на картковий рахунок власні грошові кошти, а після звернення до правоохоронних органів, грошові кошти надавались йому працівниками УСБУ України в Запорізькій області. Таким чином, суд приходить до висновку, що походження грошових коштів, які були використані у подальшому під час проведення контролю за вчиненням злочину, встановлені.

Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 368 КК України, тому що він вчинив умиснi дії, які виразилися в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив тяжкий корупційний злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, на сьогодні має офіційне місце роботи та дохід, має родину та двох неповнолітніх дітей на утриманні, а також постійне місце проживання.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати принципам та меті його призначення, із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані із виконанням функцій представника влади та із конфіскацією всього особистого майна. При цьому суд враховує вимоги ст. 69 та 75 КК України щодо неможливості застосування даних норм до осіб, які вчинили корупційні правопорушення.

Крім того, враховуючи обставини вчиненого злочину та його наслідки, суд вважає необхідним застосувати і інше додаткове покарання щодо ОСОБА_3 , передбачене ст. 54 КК України та позбавити його спеціального звання підполковник податкової міліції.

Речові докази на підставі ст.. 100 КПК України частково зберігати з матеріалах кримінального провадження суду, а частково повернути за належністю.

Керуючись ч. 2 ст. 373 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років із позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах, пов`язані із виконанням функцій представника влади, на три роки із конфіскацією всього особистого майна, а також із позбавленням спеціального звання підполковник податкової міліції.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов"язання залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Речові докази:

- два мобільні телефони Айфон та Самсунг, блокнот чорного кольору із жовтою стрічкою повернути за належністю ОСОБА_3 ;

- два фрагменти паперу білого кольору, три паперові квитанції ПАТ «Приватбанку», ДВД диск, аркуші паперу формату А4 у кількості 5 шт., аркуші паперу формату А4 у кількості 2 шт., ксерокопія адрес розташування приміщень кафе, магазинів, формату А4, оригінал квитанції № 11898 від 19.12.2016 щодо сплати ОСОБА_27 68980 грн. за туристичні послуги, аркуш паперу формату А 4 зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- блокнот коричневого кольору - повернути ОСОБА_8

- блокнот зеленого кольору - повернути ОСОБА_9

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведені експертні дослідження у розмірі 30 055,3 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Суддя: ОСОБА_1