У Х В А Л А
Іменем України
10 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
захисника: адвоката ОСОБА_4
перекладача: ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої вирішується питання: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується НЦБ Інтерполу в Російській Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. г ч. 3 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30, п. г ч. 3 ст. 228.1 Кримінально кодексу Російської Федерації, для забезпечення у подальшому його видачі та фактичної передачі до Російської Федерації, -
ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується НЦБ Інтерполу в Російській Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, для забезпечення видачі та фактичної передачі до Російської Федерації.
Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Южно-Сахалінського міського суду Сахалінської області Російської Федерації перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п. г ч. 3 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30, п. г ч. 3 ст. 228.1 Кримінально кодексу Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах та готування до незаконного збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі особи).
Стосовно ОСОБА_6 05.04.2013 слідчим слідчого відділу УФСКН Росії по Сахалінській області винесено постанову про притягнення його в якості обвинуваченого за вчинення зазначеного злочину у кримінальній справі №3030198.
Постановою Южно-Сахалінського міського суду Сахалінської області Російської Федерації від 10.04.2014 у справі №1-121/14 обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його оголошено у розшук.
Стосовно ОСОБА_6 13.08.2019 старшим оперуповноваженим по ОВС УКР УМВС Росії по Сахалінській області винесено постанову про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.
Працівниками прикордонної служби України 09.05.2020 о 19 год. 20 хв. у пункті пропуску «Ягодин» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в порядку ст. 208, 582 КПК України під час перетину державного кордону України розшукуваного ОСОБА_6 затримано.
Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 12.05.2020 до ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.
Міністерством юстиції України Волинській обласній прокуратурі доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду з клопотанням про застосування до нього екстрадиційного арешту.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.06.2020 до ОСОБА_6 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчиненні злочини.
Ухвалами слідчих суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.08.2020, 16.10.2020, 18.12.2020, 02.03.2021 та 30.04.2021 визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою та йому продовжувався застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), востаннє до 16.06.2021.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2021 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації строком на два місяці, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 до 06 години без дозволу прокурора або суду, прибувати на виклик до прокурора та суду, здати на зберігання службовій уповноваженій особі свій паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю, до 16.08.2021 включно.
Ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2021 та 12.10.2021 ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 13.10.2021 та 13.12.2021.
До ОСОБА_6 з 13.08.2020 до 16.06.2021, відповідно до ст. 584 КПК України був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), а з 16.06.2021 до 13.12.2021, у відповідності до ст. ст. 585, 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту.
Міністерством юстиції України 04.08.2021 Вінницькій обласній прокуратурі доручено провести екстрадиційну перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 та вжити заходи щодо продовження дії запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.
Із матеріалів екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 , яка проводилася Волинською обласною прокуратурою встановлено наступне.
Згідно з матеріалами запиту розшукуваний є громадянином Російської Федерації.
Інкриміновані ОСОБА_6 злочинні діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України і є екстрадиційними, оскільки злочини за яким запитується видача, передбачають покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року, не відносяться до військових кримінальних правопорушень і не мають політичного характеру.
Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинені у 2012 році злочини не минув.
Установлено, що ОСОБА_6 13.11.2017 отримав посвідку на постійне місце проживання в Україні з реєстрацією у АДРЕСА_2 .
Також установлено, що ОСОБА_6 змінив адресу проживання та на сьогодні проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації Державної міграційної служби України від 30.08.2021 ОСОБА_6 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні відмовлено (рішення ДМС України від 28.05.2021 № 163-21).
Зазначене рішення 04.10.2021 ОСОБА_6 оскаржено до Окружного адміністративного суду міста Києва. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2021 відкрито провадження у адміністративній справі № 640/28454/21.
Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-порталі «Судова влада України», відомості про розгляд справи відсутні.
За таких обставин, застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, гарантуватиме запобігання втечі ОСОБА_6 (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) для забезпечення у подальшому його видачі та фактичної передачі компетентному органу Російської Федерації.
Строк проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 . Міністерством юстиції України продовжено на 60 днів.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, ст. 26 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст. 9 Конституції України, ст. ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори України», прокурор звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку прокурора, особи стосовно якої подано клопотання, захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Згідно з частиною четвертою статті 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини восьмої статті 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Частиною десятою статті 584 КПК України визначено, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Відповідно до частини тринадцятої статті 584 КПК України звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Нормами частини першої та другої статті 585 КПК України закріплено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:
1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;
2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;
3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;
4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Частиною десятою статті 584 КПК України визначено, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Відповідно до частини одинадцятої статті 584 КПК України у межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Южно-Сахалінського міського суду Сахалінської області Російської Федерації перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п. г ч. 3 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30, п. г ч. 3 ст. 228.1 Кримінально кодексу Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах та готування до незаконного збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі особи).

Стосовно ОСОБА_6 05.04.2013 слідчим слідчого відділу УФСКН Росії по Сахалінській області винесено постанову про притягнення його в якості обвинуваченого за вчинення зазначеного злочину у кримінальній справі №3030198.

Постановою Южно-Сахалінського міського суду Сахалінської області Російської Федерації від 10.04.2014 у справі № 1-121/14 обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його оголошено у розшук.

Стосовно ОСОБА_6 13.08.2019 старшим оперуповноваженим по ОВС УКР УМВС Росії по Сахалінській області винесено постанову про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

Працівниками прикордонної служби України 09.05.2020 о 19 год. 20 хв. у пункті пропуску «Ягодин» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в порядку ст. 208, 582 КПК України під час перетину державного кордону України розшукуваного ОСОБА_6 затримано.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 12.05.2020 до ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.

Міністерством юстиції України Волинській обласній прокуратурі доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду з клопотанням про застосування до нього екстрадиційного арешту.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.06.2020 до ОСОБА_6 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчиненні злочини.

Ухвалами слідчих суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.08.2020, 16.10.2020, 18.12.2020, 02.03.2021 та 30.04.2021 визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою та йому продовжувався застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), востаннє до 16.06.2021.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2021 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації строком на два місяці, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 до 06 години без дозволу прокурора або суду, прибувати на виклик до прокурора та суду, здати на зберігання службовій уповноваженій особі свій паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю, до 16.08.2021 включно.

Ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2021 та 12.10.2021 ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 13.10.2021 та 13.12.2021.

Отже, до ОСОБА_6 з 13.08.2020 до 16.06.2021, відповідно до ст. 584 КПК України був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), а з 16.06.2021 до 13.12.2021, у відповідності до ст. ст. 585, 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту застосований до громадянина ОСОБА_6 закінчується 13.12.2021.

Міністерством юстиції України 04.08.2021 Вінницькій обласній прокуратурі доручено провести екстрадиційну перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 та вжити заходи щодо продовження дії запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Як слідує з листа Міністерства юстиції України від 03.12.2021 №11890/148264-7-21/12.1.4 строк проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 . Міністерством юстиції України продовжено на 60 днів.
Згідно з матеріалами запиту розшукуваний є громадянином Російської Федерації.

Інкриміновані ОСОБА_6 злочинні діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України і є екстрадиційними, оскільки злочини за яким запитується видача, передбачають покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року, не відносяться до військових кримінальних правопорушень і не мають політичного характеру.

Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинені у 2012 році злочини не минув.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, в ході екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_6 13.11.2017 отримав посвідку на постійне місце проживання в Україні з реєстрацією у АДРЕСА_2 .

Також установлено, що ОСОБА_6 змінив адресу проживання та на сьогодні проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації Державної міграційної служби України від 30.08.2021 ОСОБА_6 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні відмовлено (рішення ДМС України від 28.05.2021 № 163-21).

Зазначене рішення 04.10.2021 ОСОБА_6 оскаржено до Окружного адміністративного суду міста Києва. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2021 відкрито провадження у адміністративній справі № 640/28454/21.

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-порталі «Судова влада України», відомості про розгляд справи відсутні.

Відповідно до частини четвертої статті 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно пункту 2 статті 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованою Верховною Радою України 10 листопада 1994 року, видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуємої Договірних Сторін є наказуємими і за вчинення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року або більш тяжке покарання.

Відповідно до частини першої та другої статті 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаній із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При цьому слідчий суддя обов`язково має врахувати: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Статтею 585 КПК України не передбачено граничний строк застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а отже запобіжний захід у виді особистого зобов`язання може тривати як в межах строку застосування запобіжного заходу у виді екстрадиційного арешту, так і з метою забезпечення фактичної видачі особи (екстрадиції).

Відповідно до положень частини першої статті 586 тимчасовий арешт або запобіжний захід припиняється в разі, якщо:

1) центральний орган України в передбачені міжнародним договором України строки не отримав запит про видачу особи (екстрадицію);

2) під час екстрадиційної перевірки встановлено обставини, за наявності яких видача особи (екстрадиція) не здійснюється;

3) компетентний орган іноземної держави відмовився вимагати видачу особи;

4) центральним органом України прийнято рішення про відмову у видачі особи (екстрадиції).

Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КРК України.

Крім того, відповідно до вимог частини шостої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи практику ЄСПЛ у захисті основоположних прав і свобод людини і громадянина, Конвенцію Організації Об`єднаних Націй проти міжнародної організованої злочинності від 15.11.2000 року і КПК України при застосуванні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а також особу ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), тяжкість злочину та міцність соціальних зв`язків останнього, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення його видачі (екстрадиційний арешт), оскільки сукупність наданих суду матеріалів вказує, що даний запобіжний захід є достатнім стримуючим засобом забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 . Крім того, такий вид запобіжного заходу гарантуватиме запобігання втечі особи та, у разі встановлення для цього підстав, забезпечення у подальшому його видачі.

Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Таким чином, врахувавши обставини досліджені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки на думку суду даний запобіжний захід гарантуватиме запобігання втечі ОСОБА_6 та забезпечить у подальшому його видачу компетентним органам Російської Федерації.

В той же час, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) обовя`зок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, а саме з міста Вінниця, без дозволу прокурора або суду, оскільки з поданих стороною захисту документів та пояснень в судовому засіданні слідує, що останнє місце проживання ОСОБА_6 є АДРЕСА_1 .

Крім того, оскільки строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту застосований до громадянина ОСОБА_6 закінчується 13.12.2021, то запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на думку суду, слід застосувати до ОСОБА_6 з 13.12.2021.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 195, 196, 202, 405, 407, 422, 585 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати з 13 грудня 2021 року до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, однак в межах строку екстратиційної перевірки, для забезпечення у подальшому його видачі та фактичної передачі до Російської Федерації.
Покласти на ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду або прокуратури;
- не відлучатись із міста Вінниці, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків покладених судом визначити з 00:00 год. 13 грудня 2021 року до 24:00 год. 12 лютого 2022 року, однак в межах строку екстратиційної перевірки.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя