У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.2021 Справа №607/20237/21

(провадження № 1-кс/607/6590/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 03 вересня 2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вручену йому у кримінальному провадженні № 0001230 від 02 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді 08 листопада 2021 року надійшла вказана скарга ОСОБА_4 з матеріалами, подана його захисником адвокатом ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру від 03 вересня 2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0001230 від 02 вересня 2021 року.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначає, що вказане повідомлення про підозру підлягає скасуванню, оскільки: на момент повідомлення про підозру ОСОБА_4 були відсутні докази, які б свідчили про його причетність до вчинення даного кримінального правопорушення; обставини, викладені у повідомленні про підозру не свідчать про те, що особа, про яку йдеться, могла вчинити дане кримінальне правопорушення; ОСОБА_4 підозрюється у придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу», однак абсолютно не зрозуміло, на чому основується висновок слідчого про те, що речовина, яка була виявлена у ОСОБА_4 є саме «канабісом», враховуючи, що на момент повідомлення висновок експерта був відсутній, а слідчий не володіє необхідними спеціальними знаннями; зі змісту повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у придбанні особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу», з метою його подальшого збуту, проте в порушення вимог п. 6 абз. 2 ч. 1 ст. 277 КПК України не зазначено ні місце, ні час вчинення ОСОБА_4 вказаних дій; незрозумілою є кваліфікація дій ОСОБА_6 саме за ч. 2 ст. 307 КК України, а не за, наприклад, ст. 309 КК України, з огляду на те, що у повідомленні про підозру не викладено жодних обставин та фактів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_4 мети збуту. Також не вказана редакція статті на дату вчинення злочину; ОСОБА_4 не було роз`яснено належним чином суть його прав у статусі підозрюваного. В порушення вимоги п. 7 абз. 2 ч. 1 ст. 277 КПК України у повідомленні про підозру викладена не чинна редакція ч. 3 ст. 42 КПК України; повідомлення про підозру вручено ОСОБА_4 без залучення захисника; в судових засіданнях під час вирішення питання про обрання, запобіжного заходу ОСОБА_4 , які проводились у присутності захисника, було зазначено, що ОСОБА_4 потребує лікування від наркотичної залежності. Наведене, на думку захисника, свідчить про те, що підозра складена з порушенням вимог КПК України, а формулювання повідомлення про підозру є неконкретизованим і порушує право особи на захист. Крім цього, вказана підозра є передчасною, оскільки на момент повідомлення достатні докази вчинення кримінального правопорушення були відсутні.

У судове засідання захисник ОСОБА_5 не з`явився, однак у поданій скарзі просив проводити розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити, що не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення скарги, пояснила, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтована, повідомлення про підозру складено з дотриманням вимог закону. Крім цього, надала для долучення до скарги копії матеріалів кримінального провадження № 0001230 від 02 вересня 2021 року.

Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу та додані до неї документи, а також копії матеріалів кримінального провадження № 0001230, надані в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до таких висновків:

02 вересня 2021 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0001230 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом того, що 02 вересня 2021 року близько 20 год. 52 хв. працівниками НГУ у парку «Здоров`я» в м. Тернополі виявлено гр. ОСОБА_4 , який зберігав при собі, з метою подальшого збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено «канабіс».

03 вересня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 вересня 2021 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 20 год. 52 хв. 31 жовтня 2021 року. Одночасно для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначено заставу в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень та у разі внесення цієї застави постановлено покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, вказані у цій ухвалі.

Положеннями ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України. Зокрема, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Регламентуючи можливість оскарження повідомлення про підозру в рамках судового контролю, КПК України не встановлює будь-яких правил або обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру. Разом з тим, загальні положення кримінального провадження свідчать про те, що при вирішенні цього питання мають бути враховані:

1) підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах. Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом;

2) обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру. На підставі ч. 1 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру;

3) строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру. Оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру можна після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом (пункт 10 частини 1 статті 303 КПК);

4) функція слідчого судді. Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК);

5) вимоги щодо оцінки доказів слідчим суддею. З огляду на ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положення ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 94, п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таку перевірку слідчий суддя здійснює виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Виходячи із позиції сторони захисту, слідчий суддя досліджує представлені аргументи на предмет їх спроможності обґрунтувати скасування повідомлення про підозру щодо ОСОБА_4 .

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відноситься слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що в повідомленні про підозру ОСОБА_4 від 03 вересня 2021 вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також зазначено точну дату час та місце вчинення даного кримінального правопорушення.

Крім цього, зі змісту вказаного повідомлення, вбачається, що в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слід зауважити, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні:

-ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 вересня 2021 року (справа №607/15722/21), якою щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді гримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави в сумі 113 500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) грн. Зі змісту цієї ухвали вбачається, що слідчий суддя, оцінивши наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовував доводи клопотання, дійшла до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу;

-ухвала колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року (справа №607/15722/21), якою, за наслідками перегляду вищевказаної ухвали, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 вересня 2021 року без змін. У вказаній ухвалі колегія суддів погодилась з висновками слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України;

-ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2021 року (№607/19563/21), якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , на 36 (тридцять шість) днів із визначенням розміру застави в сумі 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень. Відповідно до вказаної ухвали слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Наведене свідчить про те, що підозра на момент її повідомлення базувалась на достатній сукупності доказів, фактів, що свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення даного кримінального правопорушення.

Як зазначає захисник у скарзі, в судових засіданнях при застосуванні запобіжного заходу та продовжені застосованого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 наголошувалось про необхідність лікування від наркотичної залежності. Так, ухвалою слідчого судді від 04 вересня 2021 року зобов`язано начальника ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)» відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров я від 10.02.2012 №239/5/104 та слідчого у даному кримінальному провадженні забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на предмет вживання наркотичних, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів, наявності синдрому залежності та потреби у призначенні замісної підтримувальної терапії. Однак, як убачається із ухвали слідчого судді від 29 жовтня 2021 року, у судовому засіданні захисник був відсутній, а підозрюваний «просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказав, що в нього на утриманні перебуває брат, який є інвалідом 2 групи та потребує постійного догляду. Оскільки ОСОБА_4 перебуває у СІЗО, то такий догляд здійснює його дівчина. Також зазначив, що у разі застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, він буде проживати спільно з братом, при цьому забезпечувати свої побутові потреби вони будуть за рахунок пенсії брата». Про необхідність лікування від наркотичної залежності підозрюваний не вказував.

Також, доводи сторони захисту про те, що: «абсолютно не зрозуміло на чому основується висновок слідчого про те, що речовина, яка була виявлена у ОСОБА_4 є саме «канабісом» враховуючи, що на момент повідомлення висновок експерта був відсутній», спростовується наявним у матеріалах кримінального провадження висновком експерта № СЕ-19/120-21/9051-НЗПРАП від 03 вересня 2021 року, у якому вказано, що надана на експертизу частково подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містять канабіноїди (канабінол, канабідіол), зокрема тетрагідроканабінол, і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

Крім цього, слід зауважити, що кваліфікація злочинів являє собою кримінально-правову оцінку суспільно небезпечного діяння, встановлення точної відповідності між фактичними обставинами й зафіксованими в кримінальному законі ознаками складу злочину. Кваліфікацію злочинів здійснюють уповноважені на те посадові особи.

Зі змісту повідомлення про підозру убачається, що ОСОБА_4 незаконно придбав 60 згортків, обмотаних клейкою стрічкою типу «скотч», та зберігав їх при собі, з метою збуту, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому доводи сторони захисту про незрозумілість кваліфікації пред`явленої підозри не відповідають дійсності.

При цьому, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про неналежне роз`яснення прав підозрюваного внаслідок зазначення у повідомленні про підозру нечинної редакції ч. 3 ст. 42 КПК України, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором дійсно було допущено вказану помилку, однак вона не вплинула на право підозрюваного ОСОБА_4 на захист. Також, доводи про те, що повідомлення про підозру було вручено підозрюваному у відсутності захисту, не свідчить про неналежне вручення письмового повідомлення про підозру, та відповідно до доручення №1096 від 03 вересня 2021 року захисника ОСОБА_5 було залучено о 02 год. 10 хв., тобто до першого допиту підозрюваного ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом допиту підозрюваного від 03 вересня 2021 року, розпочатого о 03 год. 50 хв. та закінченого о 03 год. 59 хв., у присутності захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Таким чином, повідомлення про підозру на підставі пункту 3 частини 1 статті 276 КПК передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».

Рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомлення її про підозру та терміну здійснення ефективного розслідування.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. Натомість, доводи скарги сторони захисту стосуються питань доведеності вини, оцінки доказів та наявності складу кримінального правопорушення в діянні підозрюваного. Проте, при розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того, чи досягнуто стороною обвинувачення стандарт переконання «достатність доказів» для цілей повідомлення про підозру.

У зв`язку із цим, наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повинна досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання).

На переконання слідчого судді, зібрані в кримінальному проваджені № 0001230 від 02 вересня 2021 року на момент повідомлення про підозру від 03 вересня 2021 року докази в їх сукупності відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», який закріплений в пункті 3 частини 1 статті 276 КПК України.

Таким чином, на думку слідчого судді, дана скарга є безпідставною та до задоволення не підлягає.

З наведеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 03 вересня 2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вручену йому у кримінальному провадженні № 0001230 від 02 вересня 2021 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1