Ухвала

4 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 323/564/20
провадження № 51 5172 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від

8 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушив питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте вказаних приписів закону захисник належним чином не виконав.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, захисник ОСОБА_4 порушує питання про зміну вироку Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2021 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 8 вересня 2021 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що судами невірно вирішено долю речового доказу, а саме рушниці ТОЗ 34 ЕР - 12, яка належить батьку засудженої ОСОБА_6 .
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК захисник має право подати касаційну скаргу лише у частині, що стосується інтересів його підзахисного.
При цьому, з доданого до касаційної скарги договору про надання юридичної допомоги вбачається, що він укладений між захисником ОСОБА_4 та засудженою ОСОБА_5 . А тому, враховуючи те, що захисник діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , у касаційній скарзі не вказано, яким чином, з огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК, вирішення судами долі речового доказу, який належить батьку засудженої, стосується інтересів засудженої.
Крім того, суд касаційної інстанції перевіряє судові рішення, як суд права, а не факту, а тому посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник повинен обґрунтувати, в чому полягає істотне порушення судами вимог процесуального закону, яке було би підставою для зміни оскаржуваних судових рішень, з огляду на положення статей 412, 433 КПК.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПКу разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3