У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2021 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 05.08.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено 18.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, згідно з якою просить скасувати постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 05.08.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено 18.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

На обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що у провадженні слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, знаходилось кримінальне провадження № 0000412, внесене до ЄРДР 21.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 364 , ч. 1 ст. 366 КК України.

05.08.2021 року слідчим відділу ДБР ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження з підстав п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю складу кримінального правопорушення, яку отримано заявником 20.08.2021 року.

На думку заявника, постанова слідчого є незаконною та такою, що не може бути обґрунтованою відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження, зокрема дійсних обставин справи. Слідчий дійшов висновку про відсутність в діях прокурора ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

Вважає, що орган розслідування це забезпечив ефективного досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000202, а саме досудове слідство в силу наведених обставин, наявних доказів, положень норм матеріального права не може вважатися ретельним, безстороннім і сумлінним. Зміст прийнятого слідчим рішення не відповідає фактичним обставинам справи та прийнятий всупереч вимогам закону.

З огляду на вищезазначене, як зазначає заявник, слідчим не виконані всі необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення.

Як зауважує заявник, зі змісту постанови про закриття кримінального провадження стає зрозуміло, що слідчий ДБР зловживаючи своїм службовим становищем сприяє прокурору ОСОБА_5 уникненню від кримінальної відповідальності, а це саме по собі є теж кримінально караним діянням зловживання владою або службовим становищем (ст. 364 КК України).

Закриваючи кримінальне провадження слідчий ДБР не взяв до уваги той факт, що прокурор ОСОБА_5 свідомо діяв у вищезгаданому кримінальному провадженні без повноважень (без постанови про своє призначення процесуальним керівником) як того вимагає закон. Далі слідчий ДБР свідомо продовжив злочинні дії і робить висновок, який грубо порушує його права як потерпілого.

Заявник наголошує, що в постанові про закриття кримінального провадження слідчий ДБР стверджує, що в ході проведення досудового розслідування відомостей, які б свідчили про завдання істотної шкоди прокурором ОСОБА_5 не здобуто та відсутні можливості для їх здобуття. Слідчий ДБР не є ліцензованим фахівцем експертом в галузі визначення морального і матеріального збитку та не використав можливість реалізувати свій професійний обов`язок у вигляді направлення цього питання на розгляд експерту. А тому і висновок по вищевказаним фактам є незаконним.

Також в підтримку твердження заявника про незаконне закриття кримінального провадження свідчить той факт, що слідчий ДБР маніпулює при визначенні статусу учасників в кримінальному провадженні. При наявності всіх ознак визнання його потерпілим, він був допитаний як свідок, а це суттєво звужує його процесуальні права. А при наявності всіх ознак вчинення злочину прокурором ОСОБА_5 йому було встановлено статус свідка. Безпосередній учасник злочину відносно нього є ОСОБА_6 , в результаті злочинних дій прокурора якому вдалося уникнути покарання взагалі не було допитано.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив задовольнити, додатково пояснивши, що слідчим не витребувалася судова справа з апеляційного суду, в якій містяться відеодокази, якими підтверджується як свідок у справі Хома з банкомату отримує його кошти.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомлено.

Водночас, до суду скеровано матеріали кримінального провадження № 0000412.

Статтею 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, та положень ч. 3 ст. 306 КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутності слідчого, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження № 0000412.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши скаргу, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000412, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, знаходилося кримінальне провадження № 0000412 від 18.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

Службовими особами Закарпатської обласної прокуратури 18.09.2020 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000412 на підставі заяви ОСОБА_3 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

11.02.2021 службовими особами Закарпатської обласної прокуратури внесено відомості до ЄРДР за № 0000039 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, якою зобов`язано Закарпатську обласну прокуратуру внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 13.01.2021 року, згідно з якою прокурор Ужгородської місцевої прокуратури вчинив приховування злочину.

11.02.2021 року службовими особами Закарпатської обласної прокуратури внесено відомості до ЄРДР за № 0000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, якою зобов`язано Закарпатську обласну прокуратуру внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 13.01.2021 року, згідно з якою прокурор Ужгородської місцевої прокуратури вчинив службове підроблення.

24.05.2021 року постановою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури матеріали досудових розслідувань, які внесені до ЄРДР за № 0000412, № 0000039 та № 0000040 об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно № 0000412.

Із заяви ОСОБА_3 від 17.09.2020 року вбачається, що Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглядається кримінальне провадження № 308/11903/16-к, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002988 від 16.07.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України. 14.11.2016 року затверджений прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 скеровано до суду. 13.07.2020 року прокурор ОСОБА_5 подав у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт від 13.08.2020 року, в якому кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_7 , змінена з ч. 1 ст. 185 на ч. 2 ст. 185 КК України. В «оновленому» обвинувальному акті ім`я іншого фігуранта кримінального провадження ( ОСОБА_8 ) взагалі не згадується. Хоча, згідно із заявою, ОСОБА_8 23.08.2016 року у 03:26:15 годині зняв належні заявнику кошти в розмірі 5000 грн., а не ОСОБА_7 як вказує прокурор. Таким чином, прокурор ОСОБА_5 зловживав службовим становищем, здійснив службове підроблення та приховування злочину.

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 05.08.2021 року кримінальне провадження, відомості про яке внесено 18.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

За змістом оскаржуваної постанови слідчий, посилаючись на примітку ст. 364 КК України, вказує, що в ході проведення досудового розслідування відомостей, які б свідчили про завдання істотної шкоди незаконними діями прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 не здобуто та відсутні можливості для їх здобуття. В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що прокурором ОСОБА_5 здійснювалося процесуальне керівництво та підтримувалось державне обвинувачення в суді у вказаному кримінальному провадженні. Прокурором ОСОБА_5 підтримуючи державне обвинувачення в суді було змінено обвинувачення ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 185 КК на ч. 2 ст. 185 КК. В контексті ст. 12 КК України діяння, кваліфіковане згідно з ч. 2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином, а тому приховування такого, не може утворювати склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України. Слідчий констатував, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в діях прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 не встановлено складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя зазначає, що при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Слідчим при закритті кримінального провадження № 0000412 зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних, викладених у заяві ОСОБА_3 .

За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження її прийняття слідчим мотивовано тим, що в ході проведення досудового розслідування в діях прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 не встановлено складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 366 КК України.

Разом з тим, слідчий в оскаржуваній постанові не зазначив, які саме докази зібрані та досліджені саме у кримінальному провадженні та які слідчі (процесуальні) дії проводилися під час досудового розслідування. Слідчий обмежився лише допитом заявника ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_5 в якості свідків, не допитавши при цьому жодної особи з приводу обставин, викладених в заяві ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінальних правопорушень, не витребував та не дослідив матеріали судової справи по матеріалах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002988 від 16.07.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя вважає, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Однак оскаржувана постанова належним чином не вмотивована, оскільки за її змістом посилання на те, яка саме: суб`єктивна чи об`єктивна сторона складу кожного з кримінальних правопорушень, відсутнє. При цьому слідчий взагалі на приділив увагу та не обґрунтував свою постанову в частині закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.
Слідчий суддя наголошує, що у матеріалах кримінального провадження № 0000412 наявні постанови про створення слідчої групи від 23.11.2020 року та від 18.03.2021 року (а.с. 2, 3, 56, 57), які не підписано відповідними посадовим особами.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до переконання, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а відтак, постанова слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 05.08.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено 18.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України, підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Керуючись ст. ст. 110, 303, 304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 05.08.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено 18.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17 вересня 2021 року о 15 год. 50 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1