Справа № 538/1310/21
Провадження № 1-кп/538/121/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області:
у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

психолога - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000195 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець м. Кременчука Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 ,

громадянина України, із середньою освітою, розлученого, на

утриманні має одну малолітню дитину, працюючого

електриком ПрАТ «Склоприлад» м. Заводське, Миргордського району

Полтавської області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.07.2021р, приблизно об 11 год. 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , у будинку вчинив сварку із своїм малолітнім сином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав вчинення крадіжки грошей останнім. На грунті раптово виниклого гнівну у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень своєму малолітньому сину - ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , із спальні будинку, взяв відрізок гумового шлангу, довжиною 52 см, діаметром 2,5 см, завів ОСОБА_5 до кімнати спальні, якою останній користується, та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс своєму малолітньому сину не менше 7 ударів по задній частині тулубу з достатньою силою прикладу, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді гематоми задньої поверхні тулуба між лопатковими лініями зліва від рівня проекції верхнього краю тіла лопатки, справа - до рівня проекції нижнього краю реберної дуги; гематоми задньої поверхні тулуба зліва, між лопатковою та хребтовою лініями; гематоми лівої бокової поверхні тулуба, в проекції нижнього краю лопатки; гематоми лівої бокової поверхні тулуба, між задньою пахвинною та біляхребтовою лініями; гематоми лівої заднє-бокової поверхні тулуба справа, в проекції крила здухвинної кістки; гематоми заднє-бокової поверхні тулуба справа, в проекції верхнього краю тіла лопатки; гематоми задньої поверхні грудної клітки справа, в проекції тіла лопатки, які згідно висновку експерта №113 від 06.08.2021р кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, шо спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального проступку визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно в липні цього року за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , замітив, що зі скарбнички, в яку він разом з сином ОСОБА_8 складали монети, і про яку знали лише вони вдвох, пропали кошти.На його запитання син спочатку не признавався де ділися, а пізніше сказав, що витратив на солодощі. Він цього не очікував, почав проводити бесіду, яка відбувалася на підвищених тонах, після чого емоційно не стримався і взяв відрізок шланги та почав наносити удари по сину, намагався бити по сідницях, але попадав і по спині. Наніс 7-8 ударів.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування, а також критично ставиться до вчиненого ним кримінального проступку та щиро розкаюється у вчиненому.

Малолітній потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що його батько ОСОБА_4 дійсно бив його шлангою по спині та сідницях, вдарив близько 10 разів, йому було дуже боляче.

Законий представник потерпілого ОСОБА_6 суду пояснила, що 31 липня 2021 р. вона була на роботі, син ОСОБА_8 перебував разом з батьком ОСОБА_4 за місцем проживання останнього. В цей день колишній чоловік дзвонив їй і казав, що покарав сина. Проте вона не надала цьому великого значення, не уточнювала як саме. Ітільки в понелілок зранку 2 серпня 2021р. коли син спав, вона побачила у нього на спині та сідницях великі синці, від чого була шокована.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченоого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого та законного представника, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".
Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та наступні дані про особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, але притягувався до відповідльності за ч. 1 ст. 125 КК Укрїни, характеризується за місцем проживання посереднього, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального проступку, щиро розкаявся. Крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання є вчинення кримінального проступку відносно малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, враховуючи, що позитивна харатеристика на обвинуваченого відсутня, враховуючи також, що обвинувачеий вже притягувався до кримінальної відповідальості за ч. 1 ст. 125 КК України за вчинення неправомірних дій відносно свого сина, проте був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога він не перебуває, працює, тобто враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, та наявність пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання за ст. 125 ч. 2 КК України у виді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням в доход держави 20 % із суми заробітку.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Підстав для застосування при призначенні обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням в доход дежави 20 (двадцяти) відсотків із суми заробітку.

Речові докази: відрізок гумового шлангу довжиною 52 см, діаметром 2,5 см, які передано на зберіганні до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького
районного суду ОСОБА_1