Постанова

іменем України
25 січня 2022 року

м. Київ
справа № 569/385/13-к

провадження № 51-4465 км 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
перекладача ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року про повернення його апеляційної скарги.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2018 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 строк тримання під вартою з 00 годин 00 хвилин 1 січня 2019 року до 24 години 00 хвилин 28 лютого 2019 року включно.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області

від 13 грудня 2018 року повернуто апелянту на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у зв`язку з тим, що її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує, що строк на апеляційне оскарження він не пропустив, а апеляційний суд безпідставно повернув його апеляційну скаргу, оскільки чинним законодавством, а саме

ст. ст. 392, 399 КПК не передбачений будь-який строк апеляційного оскарження ухвали суду про продовження запобіжного заходу, винесеної в ході судового провадження в суді першої інстанції.

Позиції інших учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_6 вважав касаційну скаргу обґрунтованою та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 вважав касаційну скаргу необґрунтованою та просив залишити її без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без зміни.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
У п.1 ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).

Згідно зі ст. 370 і ч. 2 ст. 418 КПК ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як установлено у п. 2 ч. 2 і ч. 3 ст. 395 КПК, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення. При цьому, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскаржувана ухвала була постановлена без участі обвинуваченого ОСОБА_8 , який згідно з відповіді судді Рівненського міського суду ОСОБА_10 на запити від 13 лютого 2020 року

за № 569/3885/13-к/2379/2020 та № 569/3885/13-к/2381 отримав копію ухвали суду від 13 грудня 2018 року цього ж дня, а апеляційну скаргу відповідно до матеріалів провадження подав 14 січня 2020 року,тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження і при цьому питання про поновлення строку ним не порушувалось.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 на момент написання апеляційної скарги на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2018 року перебував під вартою, отже строк на апеляційне оскарження для нього обчислюється, відповідно до вимог частини 3 статті 395 КПК, з моменту вручення копії судового рішення, тобто з 13 грудня 2018 року.
Отже, суддя апеляційного суду дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_8 подано із пропуском передбаченого ст. 395 КПК строку, та, керуючись п. 4 ч.3 ст. 399 КПК, повернув йому апеляційну скаргу як таку, що подана із пропуском строку на її подачу, й особа не заявила про його поновлення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.
А тому касаційну скаргу ОСОБА_8 слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
у х в а л и в:
Ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2018 року залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3