Справа №580/495/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/272/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
Іменем України

12 січня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 580/495/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 23.04.2018 щодо приведення вироку Бєлгородського обласного суду РФ від 08.08.2013 у відповідність із законодавством України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційні скарзі засуджений ОСОБА_10 просить ухвалу суду змінити та зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 03.04.2013 до дня набрання законної сили ухвали Лебединського районного суду Сумської області від 03.04.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015, застосувати принцип не часткового складання призначених покарань, а принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки суд безпідставно не застосував до нього амністію, хоча він вже відбув більшу частину покарання, він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, повністю відшкодував потерпілій моральну шкоду, має неповнолітнього сина і матір пенсійного віку. Крім того, суд не застосував положення ст. 69 КК і безпідставно визначив в національній валюті суму моральної шкоди у вироку іноземної держави. Порушено його право на захист під час розгляду судом клопотання МЮ України без участі захисника, оскільки він згідно ст. 43 КПК мав права обвинуваченого, передбачені ст. 42 КПК.

МЮ України 06.03.2018 звернулось до Лебединського районного суду Сумської області з клопотанням про приведення вироку Бєлгородського обласного суду РФ від 08.08.2013 відносно ОСОБА_8 у відповідність із законодавством України.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 23.04.2018 вирок Бєлгородського обласного суду РФ від 08.08.2013 приведений у відповідність із законодавством України та ОСОБА_8 постановлено вважати засудженим: за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК на строк 11 років; за ч. 2 ст. 289 КК на строк 3 роки без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, визначено строк покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_8 12 років без конфіскації майна. Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з 03.04.2013. Визначено в національній валюті за курсом НБУ суму коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_11 на відшкодування моральної шкоди, в розмірі 135012 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу в частині зарахування строку попереднього ув`язнення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо визначення норм закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, вчинені засудженим за вироком Бєлгородського обласного суду РФ від 08.08.2013 громадянином України ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незастосування ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015 в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання, то вони є обґрунтованими і заслуговують на увагу, оскільки відповідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження. При цьому згідно правового висновку ВП ВС у постанові від 29.08.2018 (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин в період до 23.12.2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК в ред. Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК), тому весь строк попереднього ув`язнення засудженого до набрання вироком законної сили має зараховуватися за правилами ч. 5 ст. 72 КК в редакції ЗУ, що діяла до 20.06.2017 включно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 03.04.2013. При цьому судом першої інстанції не застосована ч. 5 ст. 72 КК в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015 щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також не враховано його тримання під вартою після проголошення вироку суду від 08.08.2013 і до вступу його в законну силу 29.10.2013.

Зважаючи, що з 03.04.2013 до 29.10.2013 включно ОСОБА_8 тримався під вартою у цьому кримінальному провадженні, ураховуючи вимоги ч. 1 і 4 ст. 5 КК, то строк запобіжного заходу підлягає зарахуванню у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а ухвала суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки і в цій частині суд першої інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню (ч. 5 ст. 72 КК в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, зокрема, про не застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, не застосування судом першої інстанції положень закону про амністію та положень ст. 69 КК, то вони є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки як ст. 610 КПК, так і глава 46 КПК в цілому стосуються виключно питань приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, а не вирішення питань призначення кримінального покарання (його пом`якшення, погіршення чи звільнення від його відбування тощо). Тобто, в рамках даної глави суд першої інстанції має право вирішити виключно питання співвідношення покарання призначеного судом іноземної держави до покарання передбаченого законом України про кримінальну відповідність, за виключенням випадків, передбачених п. 1, 2 ч. 4 ст. 610 КПК.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне зазначення судом першої інстанції в національній валюті суми моральної шкоди, визначеної у вироку суду іноземної держави, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки на час розгляду клопотання МЮ України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відсутня інформація про виконання вироку в цій частині, а тому суд прийняв рішення, що не суперечить вимогам ч. 6 ст. 610 КПК, так як такого роду дії суду ніяким чином не погіршують становища засудженого.

Щодо порушення судом першої інстанції права на захист засудженого, оскільки розгляд клопотання МЮ України відбувся без участі призначеного захисника державою, то вказані доводи також не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ч. 1 ст. 610 КПК визначено, що судовий розгляд за вище зазначеним клопотанням відбувається за участю прокурора.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом першої інстанції для розгляду даного клопотання було залучено прокурора, тобто повністю дотримано процедуру, передбачену КПК, а тому відсутні підстави для висновку про порушення процесуальних прав засудженого.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 23.04.2018 відносно ОСОБА_12 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_13 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.04.2013 до 29.10.2013 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дати її оголошення, а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4