Справа №549/155/21
Провадження №1-кп/549/26/21
ВИРОК
Іменем України

09 вересня 2021 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи кримінальне провадження №0000145 від 03.05.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився в м.Лебедин Сумської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, освіта професійно-технічна, раніше судимого 12.07.2017 Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

установив:

ОСОБА_4 , 02.05.2021, близько 18 год, знаходячись у господарстві ОСОБА_5 , розташованого у с.Харсіки Лубенського району Полтавської області, де на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході сварки схвативши руками за одяг ОСОБА_5 повалив його на землю, чим спричинив останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки, легкі тілесні ушкодження у вигляді лінійного садна по боковій поверхні шиї зліва, з переходом на її задню поверхню.
Такими умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Обставини вчинення обвинуваченим цього злочину підтверджується такими доказами.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою спочатку визнав частково і суду показав, що 02.05.2021 року він зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , яка на цей час є його дружиною, відмічали Пасху з потерпілим та його співмешканкою у господарстві останніх в приміщенні літньої кухні. Годин у 12 прийшов ОСОБА_8 . Близько 15 години він пішов додому справлятися по господарству. Коли повернувся, орієнтовно о 17 годині, то побачив, що потерпілий танцював перед ОСОБА_7 в оголеному вигляді без футболки. Це було для нього неприємно. Між ним та ОСОБА_7 сталася сварка. Взяв її за руку, щоб йти додому. Потерпілий вирішив заступитися за неї і схватив його за шию. Вирвавшись від нього, він штовхнув потерпілого. ОСОБА_5 схватив його за футболку і потягнув за собою. Від цього він впав з приміщення літньої кухні за поріг на подвір`я на потерпілого. Останній хотів його вдарити, тому він придавив ОСОБА_5 і запропонував заспокоїтись, сказав, що вони йдуть додому. Коли останній почав вставати, кричав, що в нього болить нога. ОСОБА_9 розтягнув їх, коли вони лежали. Він потерпілого не бив. Після цього намагався примиритися з потерпілим, але він відмовився.
В послідуючому вину визнав повністю, вибачився перед потерпілим. Пояснив, що під час штовханини з потерпілим, який намагався виштовхати його зі свого господарства після сварки з ОСОБА_7 , звалив його, внаслідок чого вони впали на землю. Передбачав, що такі його дії можуть спричинити тілесні ушкодження, але на той момент не думав, що це призведе до саме таких наслідків.
Цивільний позов визнає в частині позовних вимог про стягнення майнової шкоди, проти сум моральної шкоди заперечує.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 02.05.2021 року відмічали Пасху з обвинуваченим, його співмешканкою ОСОБА_10 , та співмешканкою ОСОБА_4 ОСОБА_7 , у їх з ОСОБА_10 господарстві, а саме в приміщенні літньої кухні. Все було добре, вживали алкогольні напої. ОСОБА_4 пішов додому близько 15 години. Повернувся години через три і між ним та його співмешканкою сталася сварка. Він заступився за ОСОБА_7 , відтягнув обвинуваченого від неї рукою за шию, намагався виштовхати з будинку. Коли вони перемістились штовхаючись у двір, обвинувачений вдарив його по правій нозі і він впав на землю. Обвинувачений впав на нього зверху. Він відчув біль. Про те, що обвинувачений робив йому підніжку, йому казала його співмешканка. Остання викликала швидку. Пізніше з`ясувалося, що у нього перелом ноги. Дружина допомогла йому встати, завели до кухні, викликали швидку. В подальшому йому наклали гіпс, проходив лікування, пересувався на милицях. Танцював перед ОСОБА_11 , але не в оголеному вигляді.
Свідок ОСОБА_10 суду показала, що є співмешканкою ОСОБА_5 02 травня 2021 року відмічали Пасху за їх місцем проживання в приміщенні літньої кухні разом з обвинуваченим та ОСОБА_7 - його співмешканкою, ОСОБА_12 .. Вживали пиво. Близько 15 години ОСОБА_13 пішов додому. Через деякий час повернувся і між ним та ОСОБА_7 сталася сварка. Він висловлювався на неї нецензурною лайкою, намагався вдарити. ОСОБА_5 відтягнув ОСОБА_13 від ОСОБА_7 за шию, виштовхав обвинуваченого на вулицю. Вона здійснювала відеозйомку своїм телефоном, відеозапис в подальшому надала поліції. На подвір`ї вони впали - обвинувачений схватив руками за одяг в ділянці плечей ОСОБА_5 , зробив підніжку та повалив назад, таким чином зваливши його на землю. Обвинувачений опинився на потерпілому, який не міг піднятись, давив його до землі. Обвинуваченого відтягнув ОСОБА_8 . Вона завела ОСОБА_5 до літньої кухні. Останній кричав, що в нього поламана нога. Викликала швидку, поліцію. Зранку наклали гіпс на ногу, казали, що це розтягнення. Через днів 4,5 нога почорніла. Поліція повезла до потерпілого до судмедексперта. Судмедексперт сказав, що якби ще пару днів, то ногу б прийшлось ампутувати. Виявилися переломи, лікувалися. Допомогу пропонувала ОСОБА_7 придбати бинти. Обвинувачений до них не приходив.
Свідок ОСОБА_7 суду показала, що на цей момент являється дружиною обвинуваченого. На Пасху о 10 годині 02.05.2021 зібралися компанією у сусідів в приміщенні літньої кухні вона з обвинуваченим, потерпілий, його співмешканка ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .. Були друзями. Спочатку все було нормально. В подальшому близько 15 -00 год обвинувачений пішов додому. Повернувся біля 18-00 години. Між нею та обвинуваченим сталася сварка, останній виражався на неї нецензурною лайкою, тягнув її за руки. Потім потерпілий намагався її захистити, схватив ОСОБА_13 за шию. Після цього останній вирвався, вони штовхалися і впали з порога за межі кухні. Підніжки не бачила. ОСОБА_5 кричав "нога". На цей момент детально не пам`ятає. Потерпілий танцював перед нею без футболки з розтебнутим ремнем на штанях, коли повертався обвинувачений. Останній все це бачив. Він дуже ревнивий. Пропонувала ОСОБА_10 грошові кошти або ліки.
02 травня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до сектору поліцейської діяльності №2 відділення поліції №1 Лубенського районного відділу з заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_4 , який наніс йому тілесні ушкодження, а саме в ході бійки поламав ногу (а.п.51).
Як вбачається з витягу з кримінального провадження №0000145 від 03.05.2021, за заявою ОСОБА_5 від 02.05.2021 внесені відомості про те, що в с.Харсіки Лубенського району Полтавської області в ході сварки ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.п.45).
Як вбачається з висновку експерта №63 від 06.05.2021, при обстеженні ОСОБА_5 виявлено такі тілесні ушкодження:
-перша група: закритий перелом верхньої третини правої малогомілкової кістки, який може бути оцінений як ушкодження середньої ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я;
друга група: лінійне садно по боковій поверхні шиї зліва, з переходом на її задню поверхню, яке може бути оцінене як легке тілесне ушкодження.
Тілесне ушкодження першої та другої груп могли утворитись в короткий проміжок часу, в строк та за обставин, вказаних у фабулі постанови про призначення експертизи (а.с.57-58).
З оглянутого під час судового розгляду відеозапису з назвою «587.mp4», який знаходиться DVD-диску, вбачається, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сталася сварка, під час якої обвинувачений висловлювався нецензурною лайкою, а остання намагалась вдарити обвинуваченого. Потерпілий відтягнув обвинуваченого від ОСОБА_7 , обхвативши своєю правою рукою за його шию. В подальшому між ними сталася штовханина, внаслідок чого вони разом опинились на подвір`ї.

Надалі, застосувавши силу, ОСОБА_13 , тримаючи потерпілого за одяг, з силою звалив його на землю на спину. Обвинувачений також впав зверху на нього та тримав, притискаючи ОСОБА_5 деякий час до землі, поки його не відтягнули від нього (а.п.60-62).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 18.05.2021 року видно, що ОСОБА_7 показала, при яких обставинах та яким саме чином потерпілому була заподіяно тілесні ушкодження (а.п.71-75).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 18.05.2021 проведеного у с.Харсіки Лубенського району за участю ОСОБА_10 , вбачається, що остання продемонструвала, як саме обвинувачений наносив потерпілому тілесні ушкодження (а.п.86-88).

Разом з тим покази свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо того, що обвинувачений робив підніжку потерпілому, суперечить слідчому експерименту, проведеного за її участю, долученому до матеріалів провадження відеозапису та висновку експерта (а.п.86-88).

Так, з протоколу цього слідчого експерименту та відеозапису не вбачається, що потерпілому була зроблена підніжка.

Крім того, як видно з висновку експерта №63 від 06.05.2021 тілесних ушкоджень в ділянках кінцівок підекспертного, анатомічна локалізація та морфологічні характеристики яких могли б вказувати на використання кінцівок як натуральної зброї при нападі чи закриття ними ділянок тіла ударів, не виявлено (а.п.58).
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 - судово-медичний експерт Лохвицького відділення судово-медичної експертизи, суду показав, що переломи кісток відбувається за двома механізмами.

У потерпілого конструкційний перелом ноги не прямий перелом, під кутом, який утворюється на віддаленні від місця прикладення сили, виник від перекручення кісток навколо своєї осі. Нога повертається як спіраль. Внаслідок такого перекручення гомілкова кістка ламається в найтоншому місці. Поворот відбувається швидше, ніж повертається ступня. Такий перелом не характерний від удару, відбувається і без підніжки.

З огляду на викладене суд не бере до уваги покази потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 в частині того, що обвинувачений зробив підніжку потерпілому.

Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, доведена повністю.

Суд, проаналізувавши докази, дійшов висновку, що дії обвинуваченого мали умисний характер. ОСОБА_4 умисно та усвідомлено, схопивши потепілого за одяг та застосовуючи силу повалив його назад, від чого останній впав на землю, отримавши середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений розумів і передбачав, що його дії можуть спричинити тілесні ушкодження.

Вищевикладене вказує на те, що в діях обвинуваченого має місце умисна форма вини, яка виражалась в тому, що він усвідомлював настання суспільно-небезпечних наслідків і передбачав, що його дії можуть спричинити тілесні ушкодження.

Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, доведена повністю.

При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше судимий, ніде не працює, одружений, постійно мешкає в с.Харсіки Лубенського району Полтавської області, де негативних характеристик на нього не надано, на Д-обліках у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.

Відповідно до висновку досудової доповіді, складеною органом пробації 14.06.2021 стосовно ОСОБА_4 , виправлення обвинуваченого не можливе без направлення в місця обмеження чи позбавлення волі та становить високий ризик небезпеки для суспільства (а.п.32-35).
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає те, що він вибачився перед потерпілим.

Аналогічною обставиною суд визнає і віктимну поведінку самого потерпілого, який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки обвинуваченого зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 схопив рукою обвинуваченого за шию, на вимогу останнього не відпускав, намагаючись виштовхати його з приміщення, при таких обставинах своїми діями спровокувавши загострення конфлікту та обвинуваченого на злочинні дії.

Необхідно зазначити, що у розумінні п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття має полягати у належній критичній оцінці особою свого протиправного діяння, його осуді, а також готовності понести кримінальну відповідальність згідно з законом.

Щире каяття, яке характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.

Крім того, щире каяття, як самостійна обставина згідно з ст.66 КК України, що пом`якшує покарання, є безумовне визнання обвинуваченим вини по всіх пунктах обвинувачення.

В ході судового розгляду покази ОСОБА_4 не були спрямовані на ініціативну допомогу у встановленні істини у даному провадженні та не мали ознак критичної оцінки ним своєї протиправної поведінки.

Обвинувачений під час судового розгляду спочатку визнавав частково, в подальшому вину визнав частково під тиском зібраних у справі доказів. Така позиція ОСОБА_4 свідчить про намір уникнути несприятливих для себе правових наслідків і не дають підстав про висновку про розкаяння у вчиненому.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного в сукупності, беручи до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, суд погоджується із стороною обвинуваченого, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без позбавлення волі, призначивши йому покарання у виді обмеження волі, але звільнивши від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на підставі ст.ст. 75-76 КК України, з покладенням відповідних обов`язків, що буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь відшкодування майнової шкоди в сумі 2 378,84 грн та моральної шкоди в сумі 20 000, завданої злочинними діями ОСОБА_4 .

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала, якщо не доведе, що шкода завдана не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка завдала цю шкоду за наявності її вини (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Обвинуваченим зазначений позов визнано в частині коштів витрачених на лікування тілесних ушкоджень. Зважаючи на те, що внаслідок протиправних, винних дій обвинуваченого потерпілий отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим проходив лікування, що підтверджуються витратами, пов`язаними з лікуванням, в сумі 2 378,84 грн, а також завдано моральну шкоду, суд на підставі ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, з урахуванням характеру правопорушення, отриманих тілесних ушкоджень, глибини фізичних і душевних страждань потерпілому, вимушених змін у його звичайному житті, віктимної поведінки ОСОБА_5 , дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягнувши на його користь відшкодування майнової шкоди в сумі 2 378,84 грн, та моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: DVD-дискз відеозаписом під назвою 587.mp4»- залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с.63).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: с.Харсіки Лубенського району Полтавської області) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 (дві тисячі триста сімдесят вісім) гривень 84 коп - відшкодування майнової шкоди, та 10 000 (десять тисяч) гривень - моральної шкоди.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази: DVD-дискз відеозаписом під назвою 587.mp4»- залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с.63).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1