ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-в/753/453/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

у судовому засіданні, розглянувши подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного йому покарання після закінчення іспитового строку,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 02 грудня 2021 року надійшло подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області (далі подання відділу пробації) про звільнення ОСОБА_4 від призначеного йому покарання після закінчення іспитового строку. Подання відділу пробації мотивовано тим, що іспитовий строк, встановлений вироком суду від 27 листопада 2019 року, закінчився 27 листопада 2021 року, за цей час він місце проживання не змінював, на реєстрацію з`являвся вчасно.

У судове засідання не з`явилися представник органу пробації, засуджений, які були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, водночас їх неявка на підставі ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду подання у їх відсутність.

Суд, заслухавши думку прокурора, перевіривши подання та матеріали особової справи, дійшов таких висновків.

Процесуальним законом, а саме п. 9 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), передбачено, що суд під час виконання вироку має право вирішити питання про звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

З подання органу пробації та долучених до нього матеріалів особової справи встановлено таке.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року за ч. 3 ст. 301 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком тривалістю два роки.

Цим же вироком на ОСОБА_4 було покладено виконання обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

За змістом вимоги управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції у м. Києві від 12 листопада 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 04 лютого 2020 року, тобто під час іспитового строку, ймовірно вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 301 КК України, та надалі обвинувальний акт стосовно нього був направлений для розгляду до суду.

Законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 1 ст. 78 КК України, встановлено, що після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного покарання.

Отже, законодавець не вимагає встановлення саме факту засудження особи вироком суду, що набрав законної сили, за вчинення нового кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Однак законодавець сформулював цю норму саме так, оскільки значення має виконання покладених на винувату особу обов`язків та невчинення нового кримінального правопорушення як свідчення того, що засуджений, якому дали шанс на виправлення без ізоляції від суспільства, став на цей шлях виправлення.

Наразі суд також не стверджує, що ОСОБА_4 порушив умови звільнення від відбування покарання з випробуванням за відсутності остаточного судового рішення з цього приводу.

Водночас, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим суд за наслідками нового судового розгляду буде зобов`язаний застосувати положення ст. 71 КК України, перешкодою до чого буде безпідставне й незаконне рішення, прийняте всупереч положенням ч. 1 ст. 78 КК України, про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання за закінченням іспитового строку.

Враховуючи, що суду з подання органу пробації та матеріалів особової справи відомі вказані обставини про ймовірне вчинення нового злочину ОСОБА_4 , суд позбавлений можливості на прийняття рішення про звільнення останнього від призначеного покарання за закінченням іспитового строку.

Окрім цього, матеріали особової справи містять запити органу пробації до Голосіївського районного суду м. Києва, на що суд відповів про те, що провадження стосовно ОСОБА_4 та інших обвинувачених перебуває на розгляді, рішення не прийнято (арк. о.с. 56).

Таким чином, суд, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання після закінчення іспитового строку, враховує положення ст. 62 Конституції України, чч. 1, 4 ст. 17 КПК України, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак, вважає наразі таке звільнення до завершення розгляду іншого кримінального провадження неможливим, а подання відділу пробації таким, що є передчасним.

Водночас суд наголошує, що орган пробації або засуджений ОСОБА_4 у разі визнання останнього невинуватим у вчиненні нового кримінального правопорушення під час іспитового строку або закриття провадження за відсутності події злочину у цей період, та в інших випадках звільнення від відповідальності, що є саме реабілітуючими, не позбавлені права повторно звернутися до суду із поданням (клопотанням) про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного йому покарання після закінчення іспитового строку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1