Провадження № 1-кс/643/5694/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2021 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002179 від 24.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

встановив:
З представлених суду матеріалів вбачається, що слідчим відділом ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування, відомості по якому внесені до ЄРДР за № 0002179 від 24.04.2020 за ч. 2 ст. 307 КК України.

22.12.2021 порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.12.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий просить з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що може бути застосовано до підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , накласти арешт на майно підозрюваної, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, разом із клопотанням подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути клопотання за його відсутністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи вказану норму закону та те, що повідомлення підозрюваного, його захисника про розгляд судом клопотання про арешт майна може призвести до його відчуження, слідчий суддя розглянув клопотання без їх повідомлення.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, встановив наступне: згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Як вбачається з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
23.12.2020 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2018, актовий запис № 209.
Згідно інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 24.10.2020 на підставі договору купівлі-продажу, отже вказана квартира придбана під час шлюбу між підозрюваними і є спільною сумісною власністю подружжя.
Санкцією частини 2 статті 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
На підставі викладеного слідчим суддею встановлена наявність підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки вказане додаткове покарання є обов`язковим та прямо передбачено санкцією частини статті КК України, за якою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру, тому майно, належне підозрюваній підлягає арешту.
Слідчим відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України доведена необхідність накладення арешту на вказане майно і наявність правової підстави для арешту майна, таким чином клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

постановив:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження з метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1