ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/214/22 Справа № 190/1298/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього ст. 81 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що ОСОБА_7 засуджений вироком 17.02.2021 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Суд першої інстанції зазначає, що засуджений ОСОБА_7 під час тримання в установі виконання покарань №4 м.Дніпра характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 26.06.2021 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122), де характеризується посередньо, залучається до робіт з благоустрою території установи. До роботи ставиться задовільно. Має одне заохочення та одне стягнення .

Також суддя зазначає, що згідно витягу з протоколу №13 від 07.07.2021 року комісією ДУ «П`ятихатська виправна колонія №122» засудженому відмовлено в поданні матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення на підставі ст.81 КК України як такому, що не довів свого виправлення.

Тому суд першої інстанції зробив висновок, що засуджений не довів своє виправлення і не готовий до правослухняної поведінки, та умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року та застосувати до нього ст. 81 КК України, звільнити умовно-достроково від відбування покарання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що за період відбування покарання має одне заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Зазначає, що мав одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку.

Вказує, що приймає активну участь у життєдіяльності установи, згідно його заяви, бере безоплатно участь у суспільно-корисній роботі, до якої ставиться добре. З працівниками установи ввічливий, не порушує внутрішній режим утримання, а також щиро розкаюється у скоєному злочині, підтримує звязки з рідними.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 засуджений вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2021 року за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 12 березня 2019 року, кінець строку відбування покарання 12 квітня 2022 року.

Колегія суддів враховує, що за час перебування в установах виконання покарань засуджений ОСОБА_7 характеризувався посередньо, мав одне стягнення, яке було погашено у встановленому законом порядку, а також одне заохочення, офіційно не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою та до роботи ставиться задовільно.

Вказані характеристики засудженого ОСОБА_7 не свідчать про те, що протягом всього періоду відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці він бажав довести своє виправлення, а тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги засудженого.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього ст. 81 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4