Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2264/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська УВП №8» та Бердичівським міськрайонним судом апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.11.2021 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000791 за ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою під час підготовчого судового засідання задоволено клопотання прокурора та продовжено на 60 днів по 07.01.2021 включно строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000791 за ч. 2 ст. 307 КК України.

В апеляційній скарзі, посилаючись на свою оцінку доводів, обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та постановити нову ухвалу про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Твердить про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, недоведеність прокурором необхідності продовження тримання під вартою, неповне врахування судом даних про його міцні соціальні зв`язки та стан здоров`я.

Заслухавши доводи захисника та пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу 2-місячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого тримання під вартою.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 2 ч. 5 даної норми КПК України передбачено визначення розміру застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З матеріалів справи видно, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , який є раніше судимим: 04.09.2012 за ст. ст. 304 ч.1, 185 ч.3, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; 13.05.2013 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 4012 грн; 22.07.2016 звільнений по відбуттю покарання, негативно характеризується за місцем проживання, не одружений, непрацевлаштований, на розгляді відносно нього перебувають інші кримінальні провадження за ч. 2 ст. 187 КК України, ухилявся від слідства, був оголошений в розшук та обвинувачується у вчиненні незаконного придбання, зберігання та перевезення з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірах та особливо небезпечного наркотичного засобу - за ч. 2 ст. 307 КК України.

З 11.03.2020 до даного часу щодо підозрюваного та обвинуваченого Чертова слідчими суддями та судом першої інстанції було застосовано та продовжувалося застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою запобігання можливості, перебуваючи на волі, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від реального покарання у виді позбавлення волі за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
У судовому засіданні 09.11.2021 прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 та доведено продовження існування вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При розгляді даного клопотання судом першої інстанції не було допущено істотних порушень вимог КПК України та дотримано вимог ст. ст. 176-206 розділу II цього Кодексу (запобіжні заходи), зокрема, вимог ст. 199 КПК про порядок продовження строку тримання під вартою.
На даний час не закінчено судовий розгляд даного кримінального провадження та ОСОБА_9 не визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, відсутні дані, що за станом здоров`я ОСОБА_9 не може утримуватися в умова СІЗО.
За таких обставин, на даний час залишаються високими ризики можливого ухилення Чертова від суду з метою ухилення від можливого реального покарання у виді позбавлення волі в разі засудження його за інкримінований тяжкий злочин, а також продовження злочинної діяльності з огляду на неодноразові попередні судимості.
Тому прокурором доведена неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 шляхом застосування до цієї особи більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Разом з тим, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину без застосування насильства та у справі відсутні дані, що унеможливлюють застосування до обвинуваченого застави, колегія суддів приходить до висновку про помилкове не визначення судом першої інстанції розміру застави згідно вимог ч. 4 ст. 183 КПК України.

Тому апеляційний суд, погоджуючись з рішенням суду про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає за необхідне застосувати до нього положення ч. 3 ст. 183 КПК України та визначити відповідний розмір застави, за умови сплати якої він підлягає звільненню з-під варти.

Апеляційний суд застосовує до обвинуваченого розмір застави в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, із врахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , його сімейного стану, доходу із визначенням встановленням відповідних обов`язків обвинуваченого у разі внесення такої застави відповідно до положень ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 422-1 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.11.2021 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000791 за ч. 2 ст. 307 КК України змінити.
Визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працюючих осіб, що складає 11350 грн., за умови сплати якої ОСОБА_9 підлягає звільненню з під варти.
У разі внесення застави на рахунок держави (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42261525; банк отримувача ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0085932) вважати, що до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді застави та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого обов`язки: не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду; прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками.
Роз`яснити, що у разі внесення застави та невиконання вказаних обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: