Справа № 171/2766/21
1-кп/171/60/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши дистанційно у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000215, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2021 року, стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що обвинувачений вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України, за вчинення вказаних злочинів йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, також зазначає, що обвинувачений не працює, не має постійного джерела доходів, що свідчить про наявність підстав вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Метою застосування обраного запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків свідчить, що більш м`який запобіжний захід не буде слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного.
Інші учасники судового розгляду поклалися на розсуд суду.
Суд, розглянувши клопотання прокурора та заслухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_7 судом 08.12.2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 05 лютого 2022 року.
Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на ті обставини, що обвинувачений вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України, за вчинення вказаних злочинів йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, не працює, не має постійного джерела доходів, що підтверджує наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст.177 КПК України. На даний час ризики не перестали існувати, а тому вважає, що наявні підстави для подальшого утримання обвинуваченого під вартою.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує, що при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, ці ризики на теперішній час не змінилися, крім того, не змінилися й обставини, передбачені ст.178 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому запобіжного заходу. Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за вчинення вказаних злочинів йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, обвинувачений не працює, не має постійного джерела доходів, що підтверджує наявність ризиків, що, знаходячись на волі, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та/або переховуватися від суду.
На переконання суду застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаному ризику.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою та відмову у зміні запобіжного заходу, суд враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18 березня 2008 року у справі «Ладент проти Польщі» (заява № 11036/03, п.55), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, а інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.331,350, 369-372,376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Апостолове Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 03 квітня 2022 року.
Копію ухвали направити начальнику Криворізької УВП № 3 УДПтСУ в Дніпропетровській області для відома та виконання, а також вручити обвинуваченому.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Суддя: ОСОБА_1