1 із 5 Справа номер №303/6652/21
Провадження №1-кс/303/2080/21
УХВАЛА
Іменем України
23 серпня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
слідчий суддя ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
слідчого СВ Мукачівського РУП
ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши клопотання Старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000807, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 серпня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
в с т а н о в и в :
23 серпня 2021 року старший слідчий СВ Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначене вище клопотання мотивує тим, що 21 серпня 2021 року, близько 15 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки Toyota моделі Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-24 сполученням Мукачево-Берегово, не урахувавши дорожню обстановку, не забезпечивши безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, здійснюючи маневр обгону перед перехрестям, попутних невстановлених слідством легкових автомобілів, з дорожньою розміткою-вузька суцільна лінія, допустив зіткнення з пасажирським автобусом марки Kassbohrer моделі Setra 215, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_7 , який здійснював маневр повороту в село Дерцен, Мукачівського району, в наслідок чого автомобіль марки Toyota моделі Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з велосипедом під керуванням громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , яка почала здійснювати рух по дорожній розмітці «пішохідний перехід» зліва на право по ходу руху автомобіля та в наслідок зіткнення від отриманих травм померла на місці дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 «б»; 12.3; 14.6 «а, в» та 34 (1.1) Правил дорожнього руху України.
Тому, недотримання водієм ОСОБА_6 п.п. 1.5; 2.3 «б»; 12.3; 14.6 «а, в» та 34 (1.1) правил дорожнього руху стало причинним зв`язком у настанні смерті ОСОБА_8 .
Таким чином дії, ОСОБА_6 , кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

2 із 5
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі, може: уникати притягнення до кримінальної відповідальності і переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив тяжкий злочин, за який, відповідно до частини 2 статті 286 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, щодо зміни їхніх показів на судовому розгляді, а наявна підозра у вчинені злочину із смертю потерпілого, може стати вагомим інструментом залякування. Зокрема, ОСОБА_6 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілого та свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілого та свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти потерпілого та свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження;
Таким чином, зазначає слідчий, фактичні обставини справи, особа підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання ризиків та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання просили задоволити, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчиненого ним злочину відсутні, тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. Свої доводи захисник мотивував відсутністю ризиків застосування саме такого запобіжного заходу, просив застосувати стосовно нього запобіжний захід у виді застави.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого про необхідність задоволення клопотання, думку підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слід прийти до наступного.
Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.
22 серпня 2021 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.
Підозрюваний копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують його обвинувачення отримав о 15 годині 00 хвилин 22 серпня 2021 року, що стверджується його особистим підписом, з участю захисника.
Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального

3 із 5
правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як зазначено вище, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Пунктами 3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, визначено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню, ухилення від органів досудового розслідування та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Усвідомлюючи тяжкість покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Наявність ризику незаконно впливати на свідків підтверджується тим, що ОСОБА_6 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків, а також схиляти свідків та до дачі

4 із 5
неправдивих показань про вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення покарання, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження.
При цьому слід врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, одружений, на його утриманні двоє малолітніх дітей, оскільки дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків.
Слід зазначити, що відповідно до статті 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не представляється можливим.
Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що встановити осіб з оточення підозрюваного які викликають довіру в органу досудового розслідування не має, він є повнолітньою особою, а тому відносно останнього не представляється обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки. Також відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Таким чином, виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий, тому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Між тим, відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
При цьому, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Слід зазначити що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Проте, як зазначено вище підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем роботи, також наданими доказами підтверджується що ОСОБА_6 частково відшкодував заподіяну шкоду.
Отже, з урахуванням всіх обставин, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у

5 із 5
межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на даний час становить 2270 гривень оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись статтями 131,132,182-184,194,196,206,372,395 КПК України слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання Старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000807, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 серпня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_3 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованому АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_3 , громадянину України, розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 ( сорок п`ять тисяч чотириста) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії ухвали. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти, повідомивши про це Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.
У разі внесення застави відповідно до частини 5 статті 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого чи прокурора, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
При невиконанні обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк тримання під вартою відраховувати з 21 серпня 2021 року (з моменту затримання).
Термін дії ухвали закінчується 20 жовтня 2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1