У Х В А Л А
Справа № 149/3096/21

Провадження №1-кс/149/700/21

11.11.2021 р. м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невизнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000136 від 28.10.2021, зобов`язання визнати потерпілим,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Хмільницького РВП щодо не визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000136, внесеному до ЄРДР за його заявою. Скарга мотивована тим, що слідчий не визнає ОСОБА_3 потерпілим, незважаючи на те, що ОСОБА_3 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, а також клопотання від 28.10.2021 про визнання потерпілим. Враховуючи це, ОСОБА_3 просить визнати бездіяльність слідчого протиправною та зобов`язати слідчого визнати заявника потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, пояснивши, що дійсно кримінальне провадження № 0000136 було внесене до ЄРДР за його заявою, на подане клопотання від 28.10.2021 слідчим не приймалась письмова постанова, а тому доводи неведені в скарзі щодо відсутності її мотивувальної частини є помилковими.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів скарги, СВ Хмільницьким РВП Вінницької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000136.
28.10.2021 ОСОБА_3 звернувся до Хмільницького РВП із заявою про визнання потерпілим.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.
Під час розгляду скарги встановлено, що відомості до ЄРДР у даному кримінальному провадженні були внесені за заявою ОСОБА_3 . Також ОСОБА_3 подав клопотання про визнання його потерпілим. Враховуючи це, відповідно до вимог ч. 2 ст. 55 КПК України, ОСОБА_3 подаючи такі заяви вже набув права та обов`язки потерпілого у цьому кримінальному провадженні, що не потребує прийняття слідчим письмової постанови про визнання заявника потерпілим. Тому неприйняття слідчим постанови про визнання ОСОБА_3 потерпілим не є протиправним, оскільки прийняття такої постанови, необхідне лише у випадку передбаченому в ч. 5 ст. 55 КПК України, що не стосується даного провадження.
Зважаючи на викладене, відсутні правові підстави для зобов`язання слідчого визнавати ОСОБА_3 потерпілим, а тому скарга в цій частині також не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області щодо невизнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000136 від 28.10.2021, зобов`язання визнати потерпілим відмовити повністю.

Повний текст ухвали суду складено 12.11.2021.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1