УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника колонії ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5
(на відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, зазначивши, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Представник колонії ПВК № 90 в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Херсонського міського суду Херсонської області за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
З матеріалів справи видно, що засуджений станом на день звернення до суду із клопотанням засуджений відбув 2/3 частини призначеного покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що також зазначено в п. 2 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».
З характеристики засудженого видно, що адміністрацією колонії він фактично характеризується позитивно. Так, у характеристиці зазначено, що засуджений на заходи виховного впливу реагує належним чином. З представниками адміністрації установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Рівень ймовірної небезпеки для суспільства - середній. Офіційно працевлаштований. Роботи з благоустрою установи виконує. Свій зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує у належному стані. Конфліктних ситуацій серед засуджених не створює.
Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого 6 разів застосовувалися заходи заохочення, стягнень не має.
При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці, які застосовані до ОСОБА_5 заохочення не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.
За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.
Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_5 є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за тяжкі злочини проти власності, до нього раніш застосовувалась заохочувальні заходи: звільнення з іспитовим строком, умовно-дострокове звільнення. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, та він знову продовжив скоювати злочини, зокрема в період іспитового строку. Зазначені відомості характеризують ОСОБА_5 як особу, схильну до систематичного скоєння кримінальних правопорушень.
За змістом кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх даних про те, що ОСОБА_5 своє виправлення довів, а це не дає підстави прийняти рішення про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів, з дня її проголошення, а засудженому в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяОСОБА_1