Справа № 282/1634/21
Провадження № 1-кс/282/545/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року

смт. Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначає, що 10.12.2021 близько 13 год. ОСОБА_5 шляхом відкриття металевої брами проник в середину приміщення ферми, розташованої по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав двоє годованих свиней вагою по 175 кг., та 140 кг., чим завдав власнику ОСОБА_6 матеріального збитку.

Відомості по даному факту 10.12.2021 слідчим відділенням відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 викрадені свині збув ОСОБА_7 та отримав грошові кошти в сумі 11400 грн., які в подальшому витратив на власні потреби, зокрема придбав мобільний телефон марки «TECNO» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 за 1500 грн.

В ході огляду місця події 10.12.2021 ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті прийому громадян ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, що по вул. Максимчука, 7 в смт. Любар, Житомирського району, Житомирської області, добровільно видав отримані злочинним шляхом грошові купюри в сумі 400 грн. номіналом дві по 200 грн., номера банкнот ХГ3885141 та СА9105682 та мобільний телефон марки «TECNO» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Таким чином, у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучені у ОСОБА_5 грошові купюри в сумі 400 грн. номіналом дві купюри по 200 грн., номера банкнот ХГ3885141 та СА9105682 та мобільний телефон марки «TECNO» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 одержані внаслідок вчинення злочину та є доходами від такого майна.

Вказане підтверджується показаннями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , протоколом ОМП.

За постановою слідчого 13.12.2021 грошові купюри в сумі 400 грн. номіналом дві по 200 грн., номера банкнот ХГ3885141 та СА9105682 та мобільний телефон марки «TECNO» в золотистому корпусі, визнані речовим доказом

А тому з метою збереження речових доказів слідчий за погодженням з процесуальним прокурором звертається до слідчого судці із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно.

Як на правову підставу накладення арешту на майно слідчий посилається на п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Слідчий та володілець майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, та не повідомили суд про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином.

Їх неявка у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

10 грудня 2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за номером № 0000156, що стверджується копією витягу з ЄРДР.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як на правову підставу накладення арешту на майно слідчий посилається на п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до доданих матеріалів клопотання об`єктом кримінально протиправних дій є двоє годованих свиней вагою по 175 кг., та 140 кг., які і здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а арешт слідчий просить накласти на грошові кошти та мобільний телефон, придбаний ОСОБА_5 .

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В даному ж випадку слідчим не наведено жодних фактів, які вказували на наявність характеризуючих та індивідуальних ознак у розумінні ст. 98 КПК України, які давали підстави вважати вказані грошові кошти та мобільний телефон речовими доказами у кримінальному провадженні.

Що стосується посилання слідчого на п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, як на підставу арешту майна, а саме - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди то слідчим не додано до матеріалів скарги доказів, які б підтверджували подання в рамках кримінального провадження цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309, 369-371 КПК України,

слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1