ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2021 року про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

в с т а н о в и в :

У СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002457, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2021, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

10.09.2021, слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , погодивши із прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 .

Вказане клопотання слідчий мотивував тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в громадському місці на території біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на грубе і нахабно виявлене порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загально визнаними правилами поведінки і моральності, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення хуліганства групою осіб із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, зовні схожого на пістолет, який мав із собою та який був заздалегідь заготовлений, тримаючи його у руках направленим дульним зрізом у бік осіб, з якими мав конфлікт, а саме ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в свою чергу погрожували предметами спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень, а саме предметами схожими на вогнепальну зброю, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , не звертаючи увагу на присутність інших осіб та роботу підприємств, установ та організацій, погрожував застосуванням вищевказаного предмета, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Вважає, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Зазначено, що під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) можливий незаконний вплив на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; 4) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 5) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_9 у сукупності з суворістю покарання, яке загрожує йому за вчинення тяжкого злочину, може ухилятися від органів досудовою розслідування, прокуратури чи суду, є ризик знищення, переховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків, шляхом умовлянь, погроз, підкупу чи іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчиняти нові злочини.

Вважає, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, і, тому перебуваючи в статусі підозрюваного може вчиняти тиск свідків чи потерпілих, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи суспільно небезпечний характер діянь, а також відсутність сталих соціальних та сімейних зв`язків, з метою забезпечення належної поведінки виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому що застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з ізоляцією особи від суспільства не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_10 .

Обрано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Держаній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 06 листопада 2021 року включно. Строк тримання під вартою вирахуваний з моменту затримання особи, тобто з 08 вересня 2021 року.

Виконання ухвали покладено на старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_10 .

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд першої інстанції встановив наявність ризиків, про які зазначив слідчий.

Зокрема, слідчий суддя погодився з тим, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому у разі визнання останнього судом винним у його вчиненні, йому загрожує покарання, пов`язане із ізоляцією від суспільства.

Крім того, слідчий суддя, виходячи із положень ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням ч. 1 ст. 194 КПК України, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалою, якою відмовити у задоволенні клопотання від 10 вересня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що в даному випадку слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначив, обмежившись лише фразою, що застава не обирається так як злочин вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Разом з тим, слідчий суддя не визначився з тим чи був злочин вчинений із застосуванням насильства чи погрозою у його застосуванні.

Окрім того, з клопотання про обрання запобіжного заходу не було встановлено та доведено того, що під час вчинення злочину до когось застосовувалось насильство чи була погроза його застосування.

Зазначає, що слідчим суддею залишено без уваги клопотання захисту про допит свідка ОСОБА_14 , яка могла повідомити суд про обставини, що мали місце 08.09.2021, і в оскаржуваній ухвалі мотиви його незадоволення не розкриті, навіть не зазначено про його наявність.

Вважає, що як вказані в клопотанні ризики, так і підозра є необґрунтованими та по своїй суті абсурдними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п. с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому гл. 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини судового провадження і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002457, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2021, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в громадському місці на території біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на грубе і нахабно виявлене порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загально визнаними правилами поведінки і моральності, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення хуліганства групою осіб із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, зовні схожого на пістолет, який мав із собою та який був заздалегідь заготовлений, тримаючи його у руках направленим дульним зрізом у бік осіб, з якими мав конфлікт, а саме ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в свою чергу погрожували предметами спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень, а саме предметами схожими на вогнепальну зброю, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , не звертаючи увагу на присутність інших осіб та роботу підприємств, установ та організацій, погрожував застосуванням вищевказаного предмета, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Таким чином, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

08.09.2021 ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.09.2021 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Із вказаною підозрою 09.09.2021 о 15 год. 42 хв. ознайомлений під підпис захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_15 , який діє на підставі ордера Серії СК №194947 від 08.09.2021, а підозрюваний ОСОБА_9 відмовився від підпису, про що зазначено у підозрі (а.с. 26-27).

10.09.2021, слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , погодивши із прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 . Із матеріалів кримінального провадження, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що копію клопотання та доданих до нього матеріалів вручено підозрюваному ОСОБА_9 10.09.2021 о 11 год. 00 хв., від підпису ОСОБА_9 відмовився про що зазначено у клопотанні, його захисник - адвокат ОСОБА_7 копію клопотання та доданих до нього матеріалів отримав 10.09.2021 о 11 год. 00 хв., про що поставив свій підпис.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_9 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.09.2021 (а.с. 15-16), рапортом старшого інспектора-чергового Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 08.09.2021 (а.с. 14), даними протоколу огляду місця події від 08.09.2021 (а.с. 17-18), даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_16 від 09.09.2021 (а.с. 19), даними протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 09.09.2021 (а.с. 20-22), даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.09.2021 (а.с. 23-24), даними протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 08.09.2021 (а.с. 26-31), даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_19 від 09.09.2021 (а.с. 34), даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_18 від 09.09.2021 (а.с. 33), іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини обґрунтованої підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження суд апеляційної інстанції не уповноважений досліджувати обставини вчинення кримінального правопорушення, перевіряти належність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, досліджувати та збирати нові докази, тому доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри та недоведеність причетності ОСОБА_9 до вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, в якому його підозрюють, не заслуговують на увагу.

Перевіряючи наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, апеляційним судом встановлено наступне.

Наявність таких характеризуючих даних про особу ОСОБА_9 , як те, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Вказані обставини були предметом дослідження слідчого судді, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України.

Крім того, судом враховано, що 13.09.2021 до ЄДРДР внесено дані про кримінальне провадження № 0002498 за ч. 1 ст. 377 КК України, щодо того, що 11.09.2021 близько 11 год. 30 хв. в приміщенні залу судових засідань № 2 Соснівського районного суду м. Черкаси, що за адресою м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, під час судового засідання, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній неодноразово висловлював на адресу судді погрози вбивства та застосування насильства, які вона сприйняла як реальні та пов`язані із її діяльністю при здійснені правосуддя.

Тобто, такі дії підозрюваного ОСОБА_9 вказують на те, що дійсно є наявними ризики, визначені в ст. 177 КПК Україна, особливо щодо можливого незаконного впливу на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками, зробленими судом першої інстанції та вважає, що враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке вчинено із погрозою застосування насильства, тяжкість інкримінованого злочину, особу підозрюваного, застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, або звільнення останнього з-під варти не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо висновку суду першої інстанції, що даний злочин вчинений із погрозою застосування насильства, то слід зазначити, що стаття, яка інкримінується підозрюваному ОСОБА_9 передбачає, що злочин вчинений із застосуванням зброї для нанесення тілесних ушкоджень.

Факт погрози застосування зброї вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема показів свідків.

Отже, суд першої інстанції вірно застосовав положення ч. 4 ст. 183 КК України, згідно з якою слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 176-178, 183, 184, 194, 331, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2021 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17 вересня 2021 року.

Головуючий ОСОБА_2

Судді : ОСОБА_3

ОСОБА_4