Справа № 182/8251/21
Провадження № 1-кс/0182/1638/2021
У Х В А Л А
Іменем України
03.12.2021 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000859 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого газозварювальником за строком договором на ТОВ «СОВХОКОМ», розлученого, має малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 і сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаю чого з цивільною дружиною і сином ОСОБА_7 2017 р.н. за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

09.08.2021 року Нікопольським міськрайонний судом за ч.1ст.125 КК України до штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що СВ Нікопольського РУП ГУНП розпочато кримінальне провадження №0000859 за фактом відкритого викрадення майна гр. ОСОБА_10 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. При цьому прокурор посилався на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом огляду відеозапису з камери відео спостереження «Сонячна поляна», протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами впізнання за фотознімками за участю потерпілої. Прокурор вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, незаконно впливати на свідків, оскільки він особисто знайомий зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , знає їх місце проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Він офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу. Крім того, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебувають інші кримінальні провадження стосовно підозрюваного за вчинення ним аналогічних корисливих злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти клопотання прокурора та просили залишити його без задоволення, оскільки підозрюваний не визнає обставини підозри, з потерпілою питання відшкодування шкоди врегульоване і вона сама телефонує підозрюваному і його співмешканці аби останні відшкодували їй ще і моральну шкоду. Згідно пояснень ОСОБА_5 він забрав у потерпілої, яка працювала офіціанткою не грошові кошти, а аркуш паперу на якому був записаний потрібний йому номер телефону. Про викрадення грошових коштів йому нічого невідомо, а заяву потерпіла написала на прохання його двоюрідного брата, з яким у нього існує майновий спір за спадкове майно.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, перевіривши підстави застосування зазначеного запобіжного заходу вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається, з наданих копій матеріалів кримінального провадження, ще 18 жовтня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру по вказаному кримінальному провадженню за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме у вчинені відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб (а.п.22,23).

Підозра оголошена ОСОБА_5 обґрунтована наступними доказами: протоколом прийняття заяви від потерпілої гр. ОСОБА_10 відповідно до якої 27.09.2021 близько о 22.30 год. гр. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_14 , з якою перебуває у цивільному шлюбі, викрали її грошові кошти (а.п.5); протоколом огляду відеозапису від 29.09.2021 року, згідно якого в приміщенні магазину «Сонячна поляна» особа, схожа на ОСОБА_5 забрала грошові кошти з рук потерпілої ОСОБА_10 (а.п.6,7); протоколом пред`явлення для впізнання, в ході якого потерпіла ОСОБА_10 вказала на особу на фото під №3, тобто саме на ОСОБА_5 , як на особу, яка відкрито викрала в неї грошові кошти (а.п.10,11). Показами свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що 27.09.2021 приблизно о 22.30 год. вона разом з чоловіком, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , знаходились біля магазину «Сонячна поляна» по вул. Княжа. До її чоловіка підійшла ОСОБА_18 та віддала йому грошові кошти у сумі 100 грн., які раніше брала у нього в борг, під час того, як вона віддавала гроші ОСОБА_19 вихватив з її рук іншу купюру, яку саме вона не бачила (а.п.16).

З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, висловленої в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, слідчий суддя вважає, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою на початковому рівні, що є достатнім для вирішення питання про обрання запобіжного заходу стосовно останнього.

Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/, об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Однак, зазначений ризик є мінімальним, оскільки ОСОБА_19 має міцні соціальні зв`язки, він перебуває у цивільному шлюбі в якому бере участь у вихованні спільної дитини сина ОСОБА_7 , 2017 р.н. Крім того, він має сина ОСОБА_6 2013 р.н. від першого шлюбу, який перебуває на його утриманні. Як вбачається з матеріалів, наданих слідчому судді підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України оголошена ОСОБА_20 ще 18.10.2021 року, що було свідомим для нього. Однак, до тепер він не переховувався від органів досудового розслідування, а з`являвся на виклики до слідчого і прокурора. Крім того, він відшкодував матеріальну шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_18 , незважаючи на те, що обставини, викладені в оголошеній підозрі, не визнає.

Безпосередньо потерпіла ОСОБА_18 не звернулася з відповідною заявою про здійснення тиску на неї з боку підозрюваних і навіть цивільний позов нею не заявлений, тому обставини спілкування підозрюваного з потерпілою після проведення певних слідчих дій, на які, вказує прокурор, є його особистим припущення тиску на потерпілу. Хоча такий ризик об`єктивно існує і сам підозрюваний підтвердив той факт, що він і його цивільна дружина спілкуються з потерпілою по телефону та при особистих зустрічах. Щодо ризику можливого впливу на свідків у кримінальному провадженні, то він також існує, т.я підозрюваний особисто знайомий з ними. Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то такий ризик також об`єктивно існує, але ОСОБА_19 був засуджений за попереднім вироком за спричинення легких тілесних ушкоджень, що не є корисливим злочином. Злочин, вчинений підозрюваним не є резонансним, він не пов`язаний із застосуванням насилля або спричинення майнової шкоди у великих розмірах. Вартість викрадених грошових коштів становить 500 гривень, які останній з його слів, вже відшкодував потерпілій.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не погоджується з тим, що для запобігання наявним ризикам необхідно застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 , виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків лише у такий спосіб.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, відомі обставини справи, можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт за місцем постійного проживання, з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного наступні обов`язки:

-цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,

-повідомляти про зміну місця проживання, роботи,

-утриматися від спілкування зі свідками і потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні.

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців з дня проголошення ухвали, тобто до 03 лютого 2022 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Ухвалу для виконання направити начальнику Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і для контролю прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1