ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1806/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 10 жовтня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі, звільненого 22 травня 2019 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 12 вересня 2021 року приблизно о 10 год. 45 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, 8б, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник до автомобіля ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав магнітолу марки «CYCLONE MP 1084 ВТ», вартістю 499 грн. 00 коп.

Проте ОСОБА_2 злочин не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий перехожим громадянином ОСОБА_7 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та пояснив, що 12 вересня 2021 року приблизно о 10 год. гуляв із собакою, коли біля дома, що по вул. Тростянецька, 86 в м. Києві, побачив автомобіль сусіда ВАЗ-2101, в якому було приспущене вікно. ОСОБА_2 сів у авто, але викрасти магнітолу не встиг, оскільки його затримав громадянин.
Вартість, назву викраденого, так як воно зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_2 не оспорює. Зазначив, що сів у авто саме з метою викрасти магнітолу, яку хотів поставити у своє авто. Просив суворо не карати та не позбавляти волі, запевнив суд, що не буде допускати у майбутньому порушень закону, він виправився, більше чотирьох років не вживає наркотичні засоби, доглядає хворого тата та надав позитивні характеристики від сусідів.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та захисник не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище.
При призначенні ОСОБА_2 покарання, суд ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікаря психіатра, уважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Разом з тим, ураховуючи дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позитивні характеристики за місцем проживання, відсутність претензій з боку потерпілого, суд уважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.
Долю речових доказів та судових витрат слід вирішити відповідно до вимог КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі вартість проведеної експертизи на суму 300 грн. в дохід держави.
Речовий доказ по справі: магнітолу марки «CYCLONE MP 1084 ВТ» - залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1