Справа № 682/670/21
Провадження № 1-кп/675/19/2022
У Х В А Л А
"07" лютого 2022 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглядаючи в м. Ізяслав Хмельницької області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження №0000784 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України.
Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 по 10 лютого 2022 року включно. До спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу та його подальшого продовження не зменшилися.
Як вважає прокурор, на даний час відсутні підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому що в разі його зміни обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та недопитаних потерпілих, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином з метою покращення свого становища, продовжити вчиняти інші злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.
На думку як обвинуваченого, так і його захисника, доводи прокурора є тільки припущеннями не підтвердженими будь-якими доказами, тому захисник вважає за необхідне застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного браслета.
Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечили проти заміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Вислухавши доводи прокурора в обгрунтування поданого ним клопотання та доводи обвинуваченого і його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою, суд встановив наступні обставини та прийшов до такого висновку.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене.

Таким чином, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки до 10.02.2022 кримінальне провадження закінчене не може бути, оскільки у справі не допитані усі потерпілі, свідки, та не досліджені усі письмові докази.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Як вбачається з матеріалів провадження, до ОСОБА_6 було застосовано та продовжено йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігти тому, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні грабежу та у вимозі передачі чужого майна з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинених повторно, тобто тяжких злочинах, за вчинення яких відповідною санкцією, зокрема ч. 2 ст. 189 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.
На переконання суду, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, про що неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії».
У даному кримінальному провадженні судовий розгляд не завершений, не допитані усі потерпілі, свідки та не досліджені усі письмові докази, відтак, існують ризики перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих, які ще не допитані, свідків з метою зміни їхніх показів на користь обвинуваченого, а також переховування від суду.

При цьому враховано як репутацію обвинуваченого, так і те, що він до свого затримання офіційно працевлаштований не був.
На переконання суду, висунуте обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України, які відносяться до тяжких та має підвищений ступінь суспільної небезпеки та обставини, що зазначені вище, у своїй сукупності свідчать про те, що і надалі продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу і його продовження.
Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд враховує його особу, репутацію, а також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , його можливість переховуватись від суду та впливати на свідків та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також судом враховується думка потерпілих, які просили змінити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу непов`язаного з позбавленням волі.
Проте суд зауважує, що станом на день постановлення даної ухвали судом, з п`яти потерпілих лише двоє надали свої пояснення, а інші троє потерпілих покази по суті інкримінованого ОСОБА_6 обвинувачення не давали.
Таким чином, можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд оцінює критично, оскільки обставини, на які вказує захист з обвинуваченим, не спростовують та не зменшують ризиків, вказаних у клопотанні прокурором. Такі обставини не є визначальними та такими, що давали б можливість обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування засобів електронного контролю.
Враховуючи вищевикладене, на думку суду, до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. У даному випадку, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому строку найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.
З огляду на наведене, доводи захисника про зміну запобіжного заходу, суд відхиляє, натомість запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, тобто до 07.04.2022.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, розмір застави судом не визначається.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 201, 369-372, 395 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» до 07.04.2022 включно, без можливості внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії даної ухвали.
Суддя ОСОБА_1