233 Справа № 233/335/22
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
16 лютого 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
судді: ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (дистанційно)
Справа підсудна Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.
Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314КПК України - відсутні, тож слід призначити кримінальне провадження до судового розгляду, слухання якого проводити суддею одноособово у зв`язку з відсутністю клопотання обвинуваченого про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально у складі трьох суддів.
Питання про склад осіб, які братимуть участь у справі з`ясовано.
Клопотання про виклик свідків, учасниками судового провадження заявлені не були.
Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, нижня межа санкції якого перевищує п`ять років, необхідність доручення представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відсутня.
Прокурор ОСОБА_3 , надавши суду відповідне письмове клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, просив обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з підстав, викладених в клопотанні, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177КПК України станом на теперішній час не перестали існувати, а запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повне та всебічне розслідування кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, зазначені прокурором є безпідставними та жодним чином не доведеними, у зв`язку з чим вважав за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши заявлене прокурором клопотання та його вимоги, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.315КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2021 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 18 січня 2022 року.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 17 січня 2022 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 лютого 2022 року.
На поточний час судове провадження відносно ОСОБА_6 навіть не розпочате та завершити до закінчення строку тримання під вартою останнього, тобто до 21 лютого 2022 року не можливо, у зв`язку із проведенням відповідних процесуальних дій судового слідства.
Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності обрання та зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд вважає, що на час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, не зникли існуючи ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може спробувати: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглядаючи зазначене питання, судом враховується, що за вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЧ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення /зменшення/ ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, згідно до ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів з санкцією від 7 до 15 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги п.5 ч.2 ст.183КПК України. Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки суворість покарання за особливо тяжке кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк до 15 років, може бути визнане ним більш небезпечним ніж втеча, що зробить неможливим його прибування до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 , оскільки перебуваючи на свободі може будь-яким шляхом схилити їх до зміни свідчень на свою користь, що може вплинути на подальший хід судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має дві не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за скоєння тяжких злочинів та в теперішній час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, скоєний через незначний період часу після звільнення з місць позбавлення волі, що вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та підвищену суспільну небезпеку.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 вказаної статті Закону.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В той же час, суд критично ставиться до посилань захисника про необґрунтованість та безпідставність ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, оскільки на вказане, захисником не надано жодного офіційного підтвердження, що могло б спростувати доводи сторони обвинувачення.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності вказаних ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 , судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 21 лютого 2022 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у його скоєнні; дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177КПК України, вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Таким чином клопотання прокурора слід задовольнити.

З урахуванням положень ч.4 ст.183КПК України, зокрема обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 злочину із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Також суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Керуючись ст. ст. 314-316, 376КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000761 від 21 листопада 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115КК України призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 лютого 2022 року о 14 годині 30 хвилин в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 157, корпус 2.

Клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 16 квітня 2022 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_6 тримати під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

В судове засідання викликати прокурора, захисника, потерпілого, повідомити та доставити обвинуваченого.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та захиснику, прокурору та потерпілому, а також направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Ухвала, в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1