Справа № 645/3031/16-к
Провадження № 1-кп/645/29/21
УХВАЛА
Іменем України

15 грудня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 301 ч.3, 302 ч.2, 310 ч. 1, 307 ч 2 КК України,
в с т а н о в и в :
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_4 під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме на те, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2021 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний у вигляді тримання під вартою, який був продовжений. Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор вказала на наявність обґрунтованої підозри та сукупність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість з боку ОСОБА_4 переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Також прокурором зазначено, що ОСОБА_4 не тільки обґрунтовано підозрюється, а й обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та тяжкому злочині, що підтверджується наявністю відомостей, які здатні переконати у тому, що він міг вчинити кримінальне правопорушення та ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують обвинуваченого із вчиненими кримінальними правопорушеннями.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених прокурором, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби, оскільки ОСОБА_4 необхідно працювати, щоб утримувати свою родину.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з наступних підстав.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України,за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів може вдатися до відповідних дій.
ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийняти спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також, суд вважає, що прокурором доведено існування ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений пояснив, що раніше судимий, вчинив новий корисний злочин.
Всі обставини справи на цій стадії процесу судом не встановлені, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на теперішній час не встановлено.
При вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
Відповідно до ч. 3ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , встановлений ухвалою суду закінчується 26 грудня 2021 року, однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою .
Враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 183, 314 -316, 331, 369-372, 484-496 КПК України , суд -

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 12 лютого 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя