Справа № 301/2836/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

в складі головуючої судді : ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого : ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
потерпілого : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000655 від 14 липня 2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Довге, Іршавського району, Закарпатської області, проживаючий в АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, одруженого, громадянина України, -

за ч.1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 13 липня 2019 близько 08 години 00 хвилин, знаходячись у приміщенні кухонної кімнати в будинку в якому проживають його батьки, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до свого батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та наніс останньому один удар своєю рукою попередньої зігнутою у кулак в область обличчя, після чого наніс ще декілька ударів в область різних ділянок тіла, в результаті чого ОСОБА_6 , впав на ліжко чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця шкірних покровів підочної ділянки зліва, синець шкірних покровів на рівні 10 ребра справа, між задньо-підпахвинною та лопатковою лініями. За ступенем тяжкості тілесне ушкодження у вигляді синців шкірних покривів вказаних ділянок тіла слід кваліфікувати, як легке тілесне ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як 6 днів, тілесне ушкодження у вигляді діагностованого клінічно та підтвердженого рентгенологічного перелому сьомого ребра справа по лопатковій лінії за ступенем тяжкості слід кваліфікувати, як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров`я більше як 21 день.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України - спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні під час судового слідства потерпілий ОСОБА_6 подав суду заяву про закриття кримінального провадження в зв`язку з тим, що він відмовляється від обвинувачення в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст.122 КК України, про що подав суду заяву.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання, вважає його підставним, вважає за можливе закрити кримінальне провадження в зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просить клопотання задовольнити та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення.
Заслухавши учасників судового процесу, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з слідуючих підстав.
Пункт 7 ч.1 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ч.6 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 цієї статті, виявляться під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 477 цього Кодексу кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, в тому числі передбачених ст. 122 КК України.
Разом з тим, 11.01.2019 року набув чинності Закон України № 2227-УІІІ від 06.12.2017 «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», яким п. 7 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального Кодексу України доповнено словами "крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством", але вказане стосується кримінальних проваджень за ст. 126-1 КК України.
Суд вважає слушним доводи сторін в тій частині, що, поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» є ширшим за поняття «домашнє насильство» у нормі ст. 126-1 КК і може полягати не лише у вчиненні цього злочину, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають ознаки домашнього насильства, а тому при встановленні змісту згаданого поняття слід виходити з конкретних фактичних обставин справи, а не тільки з кваліфікації дій винуватця.
Разом з тим, при вирішенні питання про застосування пункту 7 частини 1 статті 284 КПК, суд бере до уваги докази, що стосуються ризику повторення злочину, існування загрози здоров`ю та безпеці потерпілого, поточного стану стосунків між потерпілим та обвинуваченим, наслідків продовження кримінального переслідування всупереч волі потерпілого, історії взаємовідносин, включаючи попередні випадки насильства тощо. Суд приймає до уваги надані стороною захисту докази відсутності відомостей про заходи, що вживалися державними органами відповідно до Закону про домашнє насильство і результати цих заходів, зокрема інформацію начальника ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_4 не притягався до адміністративної відповідальності, пов`язаної з домашнім насильством та обмежувальні приписи до нього не застосовувалися.
Суду не було надано відомостей, які доводили б, що потерпілий отримав спеціальний захист, передбачений Законом про домашнє насильство, наприклад, винесення термінового заборонного припису стосовно обвинуваченого, взяття на його на профілактичний облік та проведення з ним профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством тощо.
Крім цього, суд констатує, що саме по собі таке формулювання не свідчить про те, що насильство було зумовлено певним дискримінаційним ставленням до потерпілого з боку ОСОБА_4 , мало на меті підтримання панівного становища по відношенню до потерпілого або було одним з епізодів у атмосфері домашнього насильства, що склалася між обвинуваченим і його батьком.
Отже, суд приходить до висновку, що даному випадку наявне кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, потерпілий ОСОБА_6 просить про закрити кримінальне провадження в зв`язку з тим, що він відмовляється від обвинувачення в кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст.122 КК України, про що подав заяву, що не суперечить вимогам законодавства. Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження.
Керуючись п.7 ч.1 ст.284, ч.6 та ч.7 ст.284, КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиногореєстру досудових розслідувань за № 0000655 від 14 липня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України - закрити за відмовою потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1