ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/919/21

Провадження № 1-кп/486/121/2021

19 жовтня 2021 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене 10 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000098, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Лабінськ, Краснодарського Краю, Російської Федерації, не працюючого, не одруженого, із повною загальною середньою освітою, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 04 лютого 2021 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України остаточно до 2 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком 2 роки,
за ч. 1 ст. 122 КК України,
за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2021 року близько о 15:00 годин, ОСОБА_3 , який знаходився неподалік під`їзду №5 по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптових неприязних відносин вчинив сварку із ОСОБА_6 , в ході якої у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки помістив всередину футболки камінь та умисно наніс каменем удари в область лівої руки ОСОБА_6 , чим спричинив ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді перелому в нижні третині лівої ліктьової кістки.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав. Пояснив, що 10 травня 2021 року він був на річці Південний Буг. Коли повертався, зайшов у двір будинку АДРЕСА_3 , посварився із потерпілим ОСОБА_6 , вдарив його в руку, а саме поклав камінь у футболку і вдарив потерпілого цим каменем в ліву руку. Скільки разів вдарив не пам`ятає, оскільки все відбувалось швидко, допускає, що приблизно три рази. У вчиненому розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 10 травня 2021 року в денний час він перебував за місцем свого проживання у дворі будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 лякав його онука, що переросло в конфлікт. Обвинувачений відбіг, замотав щось у футболку та три рази кидав у нього. Після ударів він побачив, як з футболки випав камінь.

Згідно протоколу огляду місця події від 10 травня 2021 року будинок АДРЕСА_3 складається із трьох під`їздів, які мають номери 3,4, 5.

Під час слідчого експерименту, що зафіксований у протоколі від 31 травня 2021 року, ОСОБА_3 детально розповів обставини та механізм нанесення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 198 від 13 травня 2021 року у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому в нижні третині лівої ліктьової кістки, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по ознакам довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя.

З урахуванням думки учасників кримінального провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння - ч. 1 ст. 122 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового строку, встановленого вироком суду.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 71 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. Цивільний позов по справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 лютого 2021 року і остаточно призначити покарання 2 (два) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання з метою доставлення до кримінально-виконавчої установи.
Речові докази:

- футболку, належну ОСОБА_3 , яку повернуто ОСОБА_3 під зберігальну розписку, залишити останньому, як власнику;
- флеш-картку та диск, на якому міститься запис слідчого експерименту від 31 травня 2021 року залишити в матеріалах судової справи.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1