Справа № 645/6913/21
Провадження № 1-кс/645/1730/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000855 від 02.10.2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Люботин Харківської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні слідчого відділення ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення, у якому внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000855 від 02.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Зі змісту клопотання вбачається, під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 27.09.2021 року близько 20:00 години, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив раніше знайомого ОСОБА_7 , під час спілкування з яким у нього стався словесний конфлікт, обумовлений раніше висловленою ОСОБА_4 заборони допомагати ОСОБА_7 по господарству матері ОСОБА_4 .. Під час конфлікту, у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_7 , виник умисел, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень, реалізуючи який ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов до ОСОБА_7 , який стояв навпроти нього, на відстань витягнутої руки та умисно наніс йому один удар кулаком своєї правої руки в область лівої скули потерпілого. Після нанесеного удару ОСОБА_7 з метою уникнення подальшого розвитку конфлікту та можливості отримати тілесні ушкодження відійшов від ОСОБА_4 у сторону дитячого майданчику, розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, на відстань близько 5 метрів до буд.№242-А, а ОСОБА_4 , бажаючи довести свій умисел до кінця, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, розуміючи, що від його злочинних дій можуть настати тяжкі наслідки для здоров`я потерпілого та бажаючи їх настання, наздогнав ОСОБА_7 та зупинив його. Після цього, перебуваючи обличчям до обличчя по відношенню один до одного, ОСОБА_4 умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівої скули ОСОБА_7 , взяв своїми руками за плечі потерпілого та, використовуючи масу свого тіла, повалив ОСОБА_7 на землю на правий бік. Після чого, у той час, коли ОСОБА_7 лежав на землі на правому боці та зігнувся, нахиливши голову до живота, намагаючись захистити її та обличчя руками, ОСОБА_4 присів біля нього та розуміючи, що голова людини є життєво важливим органом, наніс з розмаху один удар кулаком своєї лівої руки у верхню праву частину потилиці ОСОБА_7 , після чого став над потерпілим та з розмаху наніс один удар ступнею правої ноги, взутою у черевик, у верхню праву частину потилиці з заду. Після цього, ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув, виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , до кінця. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої черепно-мозкової травми у вигляді субдуральної гематоми з боку правої півкулі головного мозку із здавленням речовини головного мозку та забоєм головного мозку, що, відповідно до п.2.1.1. «а», п.2.1.2, п.2.1.3. «в» «Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Слідчий вважає, що в даному випадку мають місце ризики, визначені пп..1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років; крім того ОСОБА_4 не працює, може незаконно впливати на свідків, які надавали показання щодо факту конфлікту та спричинення ОСОБА_4 . ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, потерпілого, оскільки ОСОБА_4 обізнаний про місця мешкання кожного із них, проживає з кожним поруч по сусідству, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження як фізично так і морально; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, утриманців не має, веде антигромадський спосіб життя, у зв`язку з чим неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності, тому при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою, у подальшому може продовжити вчиняти нові злочини пов`язані із застосуванням насильства.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування вважає, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків і його належну поведінку.
Прокурор та слідча у судовому засіданні клопотання підтримали в повному обсязі, просили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання та просила відмовити в його задоволенні та обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час. В обґрунтування своїх заперечень захисник зазначила, що ризики, передбачені ч. 1,3,5 ст. 177 КПК України, не доведені. Крім того зазначила, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, а саме: одружений, його дружина перебуває на останньому місяці вагітності, разом з ним також проживає малолітня дитина його дружини, яку він також утримує. Крім того, наголосила, що ОСОБА_4 без офіційного працевлаштування працює у місцевому зоопарку скульптором та художником. Просила в якості доказів долучити до матеріалів справи письмові докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку адвоката, заперечував проти задоволення клопотання, наголосив, що він дійсно вдарив потерпілого в ході конфлікту, проте не бажав настання таких тяжких наслідків.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000855 від 02.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
08.11.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Вказаний злочин, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
На даній стадії досудового розслідування надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується: допитом потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого він повідомив про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , протоколом впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_7 , в ході чого він впізнав саме ОСОБА_4 , як особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження 27.09.2021 року, протоколами допитів в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтвердили, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 27.09.2021 року відбувся конфлікт, в ході чого вони бачили нанесений ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 удар, допитами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які повідомили, що їхній брат ОСОБА_7 , який одразу після бійки прийшов додому повідомив, що саме ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження 27.09.2021 року, після яких потерпілому була зроблена трепанація черепу та видалена пухлина, протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого він відобразив механізм нанесених йому ушкоджень, висновком судово-медичної експертизи №12-14/652-А/21 від 28.10.2021 та висновком судово-медичної експертизи №12-14/698-А/21 від 04.11.2021, в ході яких у ОСОБА_7 встановлені тяжкі тілесні ушкодження та механізм їх нанесення потерпілому відповідають фактичним даним, встановленим в ході слідчого експерименту за його участі.

В розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків та потерпілого, то на даній стадії досудового розслідування він не є доведеним, оскільки данних щодо намагання здійснення ОСОБА_4 такого впливу з 27.09.2021 року (часу вчинення кримінального правопорушення злочину, який інкримінується ОСОБА_4 ) та до часу звернення з цим клопотанням до суду, матеріали клопотання не містять.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки і постійне місце реєстрації та проживання, є особою працездатною, працює в зоопарку скульптором та художником, перебуває у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.08.2020 року серії НОМЕР_1 , дружина останнього перебуває на 9 місяці вагітності, що підтверджується копією обмінної карти ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні підозрюваного перебуває також малолітня дитина його дружини від першого шлюбу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 на цей час є єдиним годувальником в сім`ї.
Надані органом досудового розслідування копії постанов Фрунзенського районного суду м. Харкова про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності від 26.01.2012 року за ст. 173 КУпАП, від 09.01.2014 року, а також від 26.11.2018 року не є вирішальними доказами, які б свідчили про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених у ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично останній проживає зі своєю сім`єю за адресою місця реєстрації його дружини: АДРЕСА_2 , слідчий суддя вважає за можливе визначити адресу цілодобового домашнього арешту за фактичним місцем проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 206, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 я - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 та заборонити підозрюваному залишати житло за вказаною адресою без дозволу слідчого, прокурора, суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 я наступні обов`язки:
1) прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду;
2) не відлучатися із населеного пункту в якому він мешкає АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади (за наявності) свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу направити для виконання до органів поліції за місцем проживання підозрюваного через прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова.
Встановити строк дії даної ухвали до 7 січня 2021 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 я, що відповідно ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органів Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1