Провадження № 11-кп/824/205/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

25 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2021 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Чернігівської області, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
На підставі ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_9 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати на межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_9 визнана винною у незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , маючи при собі залишки від вживання раніше придбаного за рецептами лікарів наркотичного засобу «Метадон ЗН», помістила його до поліетиленового пакету, який у свою чергу заховала до м`якої іграшки з метою збуту невстановленій особі.

У подальшому ОСОБА_9 04 серпня 2021 року приблизно о 15 год. 38 хв., перебуваючи у відділенні «Нової пошти» №239, розташованої в м. Києві по вул. Тростянецькій, 12, передала для відправки, тим самим незаконно збула невстановленій досудовим розслідуванням особі наркотичний засіб, обіг якої обмежений метадон (фенадон), масою 0,319 г., що знаходився в поліетиленовому пакеті, який у свою чергу знаходився у м`якій іграшці.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_9 скасувати в частині звільнення її від відбування покарання з іспитовим строком та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання обвинуваченій, належним чином не врахував суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченою злочину, яка пов`язана з незаконним обігом наркотичних речовин, те, що вказаний злочин є умисним злочином, відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості законодавцем віднесений до тяжких злочинів.

Апелянт зазначає, що призначене вироком суду покарання є надто м`яким, в результаті якого не буде досягнуто мети покарання, оскільки покарання полягає не тільки у виправленні засудженого, а й має на меті запобігання вчиненню нових злочинів засудженим в подальшому.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить відмовити у її задоволенні, а вирок суду першої інстанції, як законний та обґрунтований, залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думки обвинуваченої та її захисників, які заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 визнала винною себе у вчиненні інкримінованого злочину, апеляційний суд переглядає вирок лише у межах апеляційної скарги прокурора, виходячи з того, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного ОСОБА_9 покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З вироку суду вбачається, що призначаючи покарання ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 307 КК України, суд дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК є тяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, та те, що остання не мала на меті отримати прибуток від своїх дій, дані про особу обвинуваченої, яка звернулася за допомогою до лікарів щоб одужати від наркотичної залежності, не працює. Також судом першої інстанції враховано відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, а також те, що на утриманні ОСОБА_9 знаходиться її мати ОСОБА_11 інвалід 2-ї групи, яка потребує постійного догляду, та те, що ОСОБА_11 вирішила стати на шлях виправлення та пройшла курс реабілітації, раніше ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності не притягувалася. Суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про можливість досягти мети заходу примусу без ізоляції ОСОБА_9 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку, встановленого у ст. 75 КК України.

З таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та призначено ОСОБА_9 покарання, яке відповідає особі обвинуваченої та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання колегія суддів не знаходить, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя