ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2787/21 Справа № 208/2651/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000083 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.11.2021 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить поновити строк для оскарження вищевказаної ухвали, оскільки вона не була присутня при оголошенні ухвали, та її копію було отримано 27.09.2021 року, скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою реєстрації та постійного місця мешкання з носінням електронного засобу контролю, та покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, або визначити розмір застави.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що в ухвалі не зазначено, з чого випливає, що ризики, які покладено в основу слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не змінились, є сталими, та дійсно продовжують існувати, окрім того, мотивувальна частина ухвали є ідентичною попередній ухвалі про продовження строків тримання під вартою.
Зазначає, що 28.01.2021 року судом ухвалено про початок судового розгляду, та на цей час не допитано свідків обвинувачення.
Стверджує, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, батьків, які мають слабкий стан здоров`я та групу інвалідності, також обвинувачений до затримання мав офіційне місце роботи, де характеризувався позитивно, та мав постійне джерело доходу.
Посилається на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є недоведеними, окрім того, небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин.
Вказує на те, що на цей час жодних об`єктивно доведених даних про будь-який вплив чи можливий вплив на потерпілих, свідків стороною обвинувачення не зазначалось.
Також зазначає, що у разі, якщо в матеріалах справи докази в повній мірі не відповідатимуть обсягу обвинувачення, суд має право розглянути альтернативний запобіжний засіб, не пов`язаний з триманням під вартою.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року ОСОБА_6 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.11.2021 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, також враховано особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.
Від захисника ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про розгляд провадження у її відсутність, а від прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність захисника та прокурора, проти чого не заперечував обвинувачений.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт 0000083 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 11.03.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 06.09.2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, із погрозою застосування насильства, а тому, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Доводи захисника про те, що мотивувальна частина ухвали є ідентичною попередній ухвалі про продовження строків тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу кожного разу перевіряє наявність тих чи інших ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також чи зменшились ризики, на підставі яких був обраний запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, чому суд першої інстанції надав оцінку в своїй ухвалі.
Твердження захисника про те, що 28.01.2021 року судом ухвалено про початок судового розгляду, та на цей час не допитано свідків обвинувачення, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вказана обставина не є підставою для скасування або зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу, адже судовий розгляд триває, встановлено ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, батьків, які мають слабкий стан здоров`я та групу інвалідності, також обвинувачений до затримання мав офіційне місце роботи, де характеризувався позитивно, та мав постійне джерело доходу, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Посилання захисника на те, що наявність ризику переховування не може бути оцінено виключно на основі тяжкості покарання за злочин є безпідставним, оскільки запобіжний захід продовжено з урахуванням всіх обставин, особи обвинуваченого.
Твердження захисника про те, що суд має право розглянути альтернативний запобіжний засіб, не пов`язаний з тримання під вартою, не може бути взято до уваги, оскільки з ухвали суду вбачається, що судом першої інстанції враховано обгрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст.187 КК України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що, відповідно до вимог ст.183 КПК України, відсутні підстави для застосування до обвинуваченого застави.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4