Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.10.2021,

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_9 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 12.12.2021 включно з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 11.10.2021.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не доведено достатності підстав застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Зазначає, що стороною обвинувачення доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, а також наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не забезпечить виконання покладених процесуальних обов`язків. Вважає, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди та не надав постраждалому першої необхідної допомоги. Посилається на те, що поза увагою суду залишилась можливість незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, у тому числі неповнолітніх, шляхом їх підбурювання, вмовляння чи залякування з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.
Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

Слідчий суддя не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст.ст.94, 178 КПК України, не оцінив обставини, на які послався слідчий у клопотанні, та додані до клопотання документи у їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані порушення кримінального процесуального закону є істотними, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, що не суперечить вимогам п.2 ч.3 ст.407 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Житомирі) територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000213 від 11.10.2021 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

Так, 11.10.2021 близько 20 години ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по правій смузі руху проїжджої частини автодороги Радомишль-Ірша від с. Вишневичі у напрямку с. Веприн Житомирського району Житомирської області, в темну пору доби, не дотримався Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306, проявив злочинну самовпевненість при керуванні транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки), що виразилось у наступному.

Так, водій ОСОБА_8 за вказаних вище обставин, в порушення вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Рухаючись, по автодорозі Радомишль-Ірша, на відстані 700 м від дорожнього знаку 5.46 в напрямку с.Веприн, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував дорожню обстановку, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що призвело до втрати безпечного керування транспортним засобом та його виїзду на праве узбіччя та подальшого наїзду на пішохода ОСОБА_11 , 2007 року народження, який рухався по правому узбіччю в попутному напрямку, внаслідок чого останній загинув на місці ДТП.

Порушення водієм ОСОБА_8 при керуванні транспортним засобом вимог п.п. 2.3 б), 2.9 а), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_11 .

Окрім того, ОСОБА_8 безпосередньо після вчинення дорожньо- транспортної пригоди, усвідомлюючи, що він скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , тим самим поставив його в небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив його у небезпеці, зникнувши з місця пригоди, тим самим порушивши вимоги п.п. б, в, г, ґ, д п.2.10 Правил дорожнього руху України.

12.10.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 286-1, ч.1 ст.135 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується даними, що містяться в матеріалах провадження, а саме: обставинами встановленими під час огляду дорожньо-транспортної пригоди, під час якого виявлено труп неповнолітнього, осип скла та пластику, уламок від переднього бамперу, тощо; обставинами встановленими під час невідкладного обшуку автомобіля, який перебував у користування ОСОБА_8 , під час, якого виявлено механічні ушкодження на транспортному засобі; показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_12 ; показаннями потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 батьків загиблого неповнолітнього; показаннями свідка ОСОБА_15 ; показаннями свідка ОСОБА_16 ; обставинами встановленими під час медичного огляду ОСОБА_8 від 11.10.2021, під час якого встановлення алкогольне сп`яніння останнього; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Тобто, слідчим суддею правильно встановлено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Мотивуючи свої висновки про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що прокурором не доведено достатності підстав застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками слідчого судді щодо застосованого відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходячи з наступного.

Так, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя належним чином не врахував ризиків, які передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Розуміючи, що він може бути засудженим до реальної міри покарання з метою уникнення кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується копією результатів токсикологічного дослідження, наданих прокурором в судовому засіданні апеляційного суду. Порушення водієм ОСОБА_8 при керуванні транспортним засобом вимог п.п. 2.3 б), 2.9 а), 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_11 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде недостатнім.

Однак, слідчий суддя, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, належним чином не врахував вищевказане, норми національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не оцінив ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, не співставив існуючі ризики, характер кримінального правопорушення, його тяжкість, з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту впевненість у тому, що ОСОБА_8 не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_9 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.12. 2021 року (включно), з одночасним визначенням розміру застави у розмірі застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 113500 гривень.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.10.2021, щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_9 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.12. 2021 року (включно).
Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 113500 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код одержувача: 42261525, МФО: 820172, Банк: ДКСУ у м. Києві, рахунок: UA0085932).
3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки: прибувати до слідчого та прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за першим викликом та до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває; заборонити спілкуватися зі свідками, потерпілими, іншими особами у кримінальному провадженні; здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.
У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Строк дії ухвали до 11.12.2021 року (включно).
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: