465/1787/20
1-кс/465/23/21
У Х В А Л А
судового засідання

28.12.2021 року Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого від 13.01.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001232 від 06.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
в с т а н о в и в :
адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого від 13.01.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001232 від 06.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
В обґрунтування постанови зазначає, що у провадженні Франківського ВП ГУНП у Львівській області перебувало кримінальне провадження №0001232 від 06.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Потерпілому 11.03.2020 року стало відомо, що слідчий Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_5 13.01.2020 року винесла постанову від 13.01.2020 про закриття кримінального провадження № 0001232 від 06.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України. Потерпілий вважає, що ця постанова є неправомірною, винесеною слідчим завчасно, без з`ясування у Потерпілого, чи є в нього ще є якісь клопотання у Кримінальному провадженні № 0001232, та такою, шо ґрунтується лише на суб`єктивних показаннях упереджених свідків, а також показаннях, наданих неповнолітнім свідком під значним психологічним тиском. Копія оскаржуваної постанови була отримана представником Потерпілого - адвокатом ОСОБА_3 11.03.2020 року, про що свідчить підпис інспектора слідчого відділу Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 на копії врученої представнику Потерпілого постанови. У цей же день, 11.03.2020, на підставі поданого клопотання представник Потерпілого - адвокат ОСОБА_3 вперше ознайомилась із матеріалами Кримінального провадження № 0001232 (договір про надання правової допомоги Потерпілий уклав з новим адвокатом 29.01.2020). Про факт ознайомлення свідчить підпис адвоката ОСОБА_3 на згаданому клопотанні, яке було долучене до матеріалів Кримінального провадження № 0001232. Як випливає з матеріалів Кримінального провадження № 0001232, допит ОСОБА_7 проводився у присутності її матері - ОСОБА_8 , та психолога - майора поліції ОСОБА_9 . З копії його посвідчення не є зрозумілим, чи має він психологічні знання у сфери психіки неповнолітніх. Підлітки у цьому віці є дуже чутливими та до них складно знайти підхід, аби вони, не боячись, висловлювали лише правду. Зі свідчень Ангеліни зрозуміло, що вона боїться за стосунки своїх батьків (які, до слова, розлучені вже з 2009 року!) та безпосередньо за свою матір, яка стверджує своїй дитині, що дружить із ОСОБА_10 . Тому цілком зрозуміло, що перша могла настроїти свою неповнолітню доньку на те, аби вигородити ОСОБА_10 . Вбачає за необхідне провести повторний допит ОСОБА_7 , але вже в присутності профільного дитячого (підліткового) психолога чи педагога, бажано - жінки (а не чоловіка у поліцейській формі!). Крім того, зазначає, що в діяннях, які були об`єктом досудового розслідування у Кримінальному провадженні № 0001232, містяться усі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України. Викрадення у Потерпілого грошових коштів у розмірі 1 000,00 евро не є малозначним діянням та заподіяло істотної шкоди Потерпілому (йдеться про 30 000,00 грн за курсом НБУ станом на 25.04.2019). Вважаємо, що це діяння є суспільно небезпечним, як і особа, яка його вчинила. Необхідним є продовження досудового розслідування у Кримінальному провадженні № 0001232. Враховуючи наведене, скасувати постанову слідчого Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 13.01.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001232 від 06.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України.
В судове засідання представник скаржника звернувся з клопотанням про розгляд скарги у його відсутності, просить скаргу задовольнити.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, хоч належно повідомлені про день, час та місце слухання справи. Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України за відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, письмову заяву представника скаржника та матеріали досудового розслідування, внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001232 від 06.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги на підставі наявних доказів.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Положенням ч. 2 ст.9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За змістом ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, зокрема і тих, які є підставою закриття кримінального провадження, покладається на слідчого або прокурора. Таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Сторона обвинувачення відповідно до ст.93 КПК здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій і зокрема - отримання відомостей та висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.94КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Судовим розглядом встановлено, що до Франківського ВП ГУ НП у Львівській області 06.05.2019 року ОСОБА_4 звернувся з заявою про вчинення злочину. Зокрема, що 25.04.2019 року невідома особа, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу викрала грошові кошти в розмірі 1 000 грн.
Відомості, зазначені в наведеній заяві, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001232 від 06.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Постановою слідчого Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 13.01.2020 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001232 від 06.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України.
В ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, зокрема: допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який в своїх показах повідомив, що 05.05.2019 він прибув від своїх батьків та зайшов до свого помешкання, що по АДРЕСА_2 , де виявив відсутність грошових коштів в сумі 1000 євро, які він залишив на кухонному столі з 24.04.2019, 25.05.2019. У викраденні коштів останній підозрює ОСОБА_12 , яка 25.04.2019 перебувала в його помешканні та являється знайомою його дружини ОСОБА_13 .
Окрім цього, в якості свідка допитано ОСОБА_14 , який являється товаришем ОСОБА_15 який пояснив, що в квітні 2019 року під час зустрічі позичив в останнього кошти в сумі 1000 євро. 25.04.2019 дані кошти були ним повернуті ОСОБА_15 , після чого ОСОБА_16 перерахувавши кошти поклав їх на стіл.
Також, було допитано неповнолітню ОСОБА_7 , що являється донькою потерпілого яка повідомила, що 25.04.2019 перебуваючи вдома в приміщенні кухні на кухонному столі побачила гроші в сумі 1000 євро та подумала, що дані кошти залишив їй батько на заплановану поїздку та для власних потреб, спокутуючи провину за свою попередньо агресивну поведінку, щодо своїх дітей, однак нікому з присутніх в помешканні не повідомила про те, що взяла вищевказані грошові кошти, які витратила на поїздку за кордон та на власні потреби.
Опісля, 09.10.2019 було допитано ОСОБА_17 , яка повідомила, що 25.04.2019 в неї відбувся конфлікт з чоловіком ОСОБА_15 , який на той момент перебував, за її словами, в стані алкогольного сп`яніння. Під час даного конфлікту ОСОБА_4 наніс останній тілесні ушкодження. У зв`язку з чим ОСОБА_17 було госпіталізовано до медичного закладу.
Також, 15.11.2019 року ОСОБА_17 своєю заявою долучила до матеріалів кримінального провадження копії фотографій, на яких зображена її дочка ОСОБА_18 , на яких вона зображена в м. Одесса, а також дитячому таборі «Артек», як зазначає ОСОБА_18 , вона використала на ці поїздки.
Також зі матеріалів провадження та змісту постанови про закриття кримінального провадження встановлено, що показання заявника не підтверджуються іншими доказами, проведеними заходами встановити будь-яких інших свідків чи очевидців даної події не представилось можливими та слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Згідно п.8 ч.2 ст.40 КПК України, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст.284 цього Кодексу.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Таким чином на підставі наведеного, а також беручи до уваги проведені слідчим процесуальні дії у кримінальному провадженні, слідчим 13.01.2020 р. прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Надані докази і матеріали свідчать про те, що в кримінальному провадженні слідчим перевірено доводи заявника у повному обсязі, зібрані докази, що мають значення для кримінального провадження, з`ясовано та проаналізовано всі обставини, які б свідчили про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення.
Аналізуючи постанову про закриття кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчий вчинив всі необхідні слідчі (розшукові) дії спрямовані на встановлення обставин кримінального провадження.
Суд не може прийняти до уваги незгоду скаржника з позицією слідчого, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджується, тому оцінюючи критично, у сукупності з іншими доказами у справі доводи скаржника про передчасність закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки, доказів того, що слідчим не досліджено фактичних обставин справи скаржником не надано, а судом не встановлено, що доводи скаржника дають підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового слідства.
При таких обставинах слідчий суддя вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя дійшов переконання про необхідність поновлення скаржнику строку для оскарження постанови слідчого, оскільки у матеріалах провадження відсутні чіткі дані щодо вручення йому такої.
Керуючись статтями 303, 306, 307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
Поновити скаржнику строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого від 13.01.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001232 від 06.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя : ОСОБА_1