Провадження № 1-кп/712/241/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з базовою вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 11.11.2019 близько 08 годин 00 хвилин, керуючи автомобілем «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись в місті Черкаси по вулиці Канівська зі сторони вулиці Дахнівська Січ в напрямку вулиці Кириченка, поблизу будинку № 9 по вулиці Лісницька проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно до якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.4. Правил дорожнього руху України, згідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км./год.;

Під час руху він керуючи автомобілем «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебував пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, рухаючись в місті Черкаси по вулиці Канівська зі сторони вулиці Дахнівська Січ в напрямку вулиці Кириченка, поблизу будинку № 9 по вулиці Лісницька був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, щоб постійно контролювати рух та відволікся від керування транспортним засобом, виїхав за межі проїзної частини вулиці Канівська, де допустив наїзд на нерухому перешкоду, а саме електроопору.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1318 від 23.12.2019, отримав тілесні ушкодження: розрив сечового міхура, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя; закритий перелом човникоподібної кістки правої кисті, закритий перелом правої плечової кістки в середній третині, компресійний перелом тіла п`ятого поперекового хребця без ушкодження спинного мозку, перелом поперечних відростків зліва другого-п`ятого поперекових хребців, перелом кісток тазу справа, перелом правої гайморової пазухи, перелом правої виличної дуги, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; рана м`яких тканин голови, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/35Е-19 від 10.12.2019, з порушенням водієм автомобіля «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 11.11.2019 близько 08-00 год., керуючи автомобілем «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Черкаси по вул. Канівська зі сторони вул. Дахнівська Січ в напрямку вул. Кириченка. Поблизу будинку № 9 по вул. Лісницька відволікся від керування автомобілем та виїхав за межі проїзної частини, де допустив наїзд на електроопору. В цей час, разом з ним в автомобілі перебував пасажир ОСОБА_9 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження. Заявлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов не визнав повністю, при цьому пояснив, що він особисто перераховував на картку потерпілого 6000 грн., потреби в грошах у останнього не було, оскільки керівник фірми на якій вони працювали в день аварії прибула до лікарні та купувала усі необхідні ліки. Всі працівники фірми також збирали гроші та передавали на лікування потерпілого. Також зазначив,що в соціальних мережах було розміщено публікації в яких було оголошено збір коштів на лікування та багато сторонніх осіб пересилали гроші на карткові рахунки рідних ОСОБА_9 , тому вважає, що витрати на лікування повністю сплачені.

Цивільний позов заявлений прокурором в інтересах КНП «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР визнав повністю.

Крім повного визнання вини, вина ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується наступними доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що обставини дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями. Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити, оскільки внаслідок даної ДТП він став інвалідом 2-ї групи, ним було перенесено 7 складних операцій та вставлено металеві пластини, які з часом треба буде видалити, у зв`язку з чим буде потреба в повторних операціях. Додатково зазначив, що він являється єдиним годувальником в сім`ї. Спричинені травми доставляють йому не тільки фізичні, а і моральні страждання, оскільки він не може займатись спортом та носити на руках свою доньку. Не заперечував того факту,що сторонніми особами було зібрано значну суму коштів на його лікування, однак зазначив, що сума цивільного позову визначена ним безпосередньо до обвинуваченого, оскільки ним було витрачено набагато більше коштів ніж було зібрано.

- показами свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є директором фірми на якій працювали ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . 11.11.2019 ОСОБА_9 сів до автомобіля, яким керував ОСОБА_6 з не відомих для неї причин, та вони потрапили в дорожньо-транспортну пригоду. ОСОБА_9 перебував у тяжкому стані. Їх підприємство оплачувало лікування за наданими листами лікарських призначень та згідно списків ліків, які їй надавали працівники лікарні. Точну суму вона не пам`ятає, але на її думку це було приблизно 24 тисячі гривень. Всі працівники фірми також збирали кошти які потім були передані рідним ОСОБА_9 . У соціальних мережах було розміщено публікацію і небайдужі люди пересилали ОСОБА_9 на лікування грошові кошти.

- показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були допитані в судовому засіданні та надали аналогічні покази та підтвердили, що добровільно перераховували грошові кошти на лікування ОСОБА_9

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.11.2019, згідно якого ДТП сталось в місті Черкаси по вулиці Канівська зі сторони вулиці Дахнівська Січ в напрямку вулиці Кириченка, поблизу будинку № 9 по вулиці Лісницька, з доданою до нього план-схемою огляду місця ДТП від 11.11.2019 та фототаблицею зображень до протоколу огляду від 11.11.2019, де зафіксовано розташування автомобіля та пошкодження на ньому.

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09.12.2019 за участю ОСОБА_6 до якого додано план - схему слідчого експерименту від 09.12.2019 та фототаблицю, в процесі проведення якого було зафіксовано місце розташування автомобіля Honda Civic р.н. НОМЕР_1 на проїзній частині вулиці Канівська поблизу будинку № 9 по вулиці Лісницька в м. Черкаси в момент зміни напрямку руху;

-висновком судової автотехнічної експертизи N 4/35Е -19 від 10.12.2019 року яка проведена судовим експертом ОСОБА_14 з якої вбачається, що у дорожній обстановці, яка склалась на момент пригоди, та за обставин зазначених у постанові слідчого, водій автомобіля Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був для забезпечення безпеки дорожнього руху діяти у відповідності до вимог пп. 10.1,12.1,12.4 ПДР України. У дорожній обстановці яка склалась на момент пригоди, за зазначених на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, у діях водія автомобіля Honda Civic реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пп. 10.1,12.1 ПДР України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, та на виконання яких він перешкод технічного характеру, відповідно до наданих на дослідження матеріалів не мав. Спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку з даним ДТП.

- висновком судово-медичної експертизи № 02-01/1318 від 18.12.2019, відповідно до якого, у ОСОБА_9 згідно наданих медичних документів мали місце ушкодження: розрив сечового міхура,що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя, закритий перелом човникоподібної кістки правої кисті, закритий перелом правої плечової кістки в середній третині, компресійний перелом тіла п`ятого поперекового хребця без ушкодження спинного мозку, перелом поперечних відростків зліва другого-п`ятого поперекових хребців, перелом кісток тазу справа, перелом правої гайморової пазухи, перелом правої виличної дуги вказані ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; рана м`яких тканин голови до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

- постановою від 11.11.2019 про визнання та приєднання до кримінального провадження, в якості речового доказу автомобіля марки Honda Civic р.н. НОМЕР_1 та залишено на відповідальне зберігання ОСОБА_6

- зберігальною розпискою, з якої вбачається, що ОСОБА_6 отримав від слідчого транспортний засіб Honda Civic р.н.. НОМЕР_1 , що оглянутий та описаний у протоколі огляду місця події від 11.11.2019.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Відповідно до ст. 66 КК України в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінального правопорушення, зокрема, характер діяння, обстановки, способу, місця і часу їх вчинення, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра чи нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, думку потерпілого який просив його суворо не карати і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що вказане покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

Згідно з п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за ст.286 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Розглядаючи питання призначення обвинуваченому ОСОБА_6 додаткового покарання, враховуючи обставини дорожньої - транспортної пригоди за його участі, наслідки, ставлення обвинуваченого до скоєного, принесення ним вибачення потерпілому, часткове відшкодування завданої шкоди, суд приходить до висновку про недоцільність застосовування відносно обвинуваченого покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому, суд враховує матеріальний стан обвинуваченого та те, що автомобіль є також джерелом його доходу.

В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 на суму 76 846,29 на придбання ліків та проходження обстеження та лікування у лікарських установах, та 100 000 моральної шкоди та витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Згідно з ст. 28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної і моральної шкоди від злочину вправі при провадженні у кримінальній справі пред`явити позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо у судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом під час судового розгляду встановлено, що саме в результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що внаслідок ДТП він отримав тяжкі тілесні пошкодження, в зв`язку з чим проходив довготривале лікування.

Суд дослідивши докази, вважає, що цивільний позов в частині матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення в сумі 69890,88 грн., що підтверджується фіскальними чеками та квитанціями, які були витрачені потерпілим на лікування,медичні препарати та обстеження. При цьому суд вказує на те, що деякі квитанції подані двічі на одні і ті ж самі суми, отже вони не підлягають до задоволення.

Суд не може взяти до уваги твердження обвинуваченого та його захисника про те, що потерпілому повністю було відшкодовано матеріальну шкоду працівниками фірми на якій вони працювали та сторонніми особами, які через соціальні мережі дізналися про ДТП, яке мало місце 11.11.2019 та добровільно перераховували кошти на лікування, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн., суд встановлює наступне.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 ЦК України та у відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, фізична особа, яка зазнала душевних страждань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, керуючись ст. 1167, 1168 ЦК України і п. 5, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 N 4 з урахуванням характеру та ступеню моральних страждань, яких зазнав потерпілий внаслідок злочину, які виразилися у психологічному болю, який викликаний душевними стражданнями, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд робить висновки, що за сукупністю встановлених обставин підтверджена проблематизація життя потерпілого після спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень; що стало додатковою психотравмуючою проблемою для нього та спричинила психоемоційний стрес.

Безспірно у потерпілого ОСОБА_9 були порушені звичні стосунки, які стали наслідком отриманих травм, що спричинили розлад фізичного та психічного здоров`я та їх лікування, а тому ситуація, яка досліджується по справі, може розглядатися як психотравмуюча основа для спричинення моральної шкоди для потерпілого.

Отже беручи до уваги характер протиправних дій обвинуваченого, характер тілесних ушкоджень та механізм їх отримання, суд вважає, що заявлена сума моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., є завищеною, тому виходячи з підстав розумності та справедливості вважає, що розмір моральної шкоди яка підлягає до задоволення складає 80 000 гривень. При прийняті такого рішення суд бере до уваги, що потерпілий отримав інвалідність ІІ групи безтерміново та зазнав багато фізичних та моральних страждань.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 118 КПК України - процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

За правилами ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, який надає правову допомогу за договором, несе потерпілий, а згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Дослідивши квитанцію про оплату послуг та розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 5 000 грн.

Цивільний позов прокурора Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог КНП « Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради в сумі 21138,01 грн. підлягає до задоволення.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався.

Суд, виконуючи вимоги ч. 2 ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експерта ОСОБА_14 під час здійснення досудового розслідування за проведення судової автотехнічної експертизи № 4/35Е-19 у сумі 1256,00 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368-370, 374, 394 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної протиправними діями внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 69890,88 грн., моральну шкоду в розмірі 80 000,00 грн. та 5000,00 грн витрат на правову допомогу, а всього на загальну суму 154 890( сто п`ятдесят чотири тисячі вісімсот дев`яносто)88 гривень

Стягнути з ОСОБА_6 на користь КНП « Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради витрати на лікування потерпілого ОСОБА_9 в сумі 21138,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи у сумі 1256,00 грн.

Автомобіль «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити йому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1