УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 від 09 вересня 2021 року у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2, 4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 від 09 вересня 2021 року у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2, 4 ст.190 КК України.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що в провадженні слідчих Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження №0002071 від 29.10.2020 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2, 4 ст.190 КК України.

19.11.2020 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст. 190 КК України.

09.09.2021 відносно ОСОБА_5 слідчим у кримінальному провадженні заступником начальника першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 складено документ під назвою «Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри», який погоджено прокурором у кримінальному провадженні прокурором третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 .

Сторона захисту зазначає, що документ під назвою «Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри» містить суперечливі відомості та не відповідає матеріалам досудового розслідування, а отже підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Так, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри містить суперечливі відомості щодо кількості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 . Із тексту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 09.09.2021 вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні одного «кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2, 4 ст.190 КК України», натомість, надані в порядку ст.290 КПК України матеріали містять документи, у яких викладено цілковито протилежні відомості.

Крім того, як зазначає заявник, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри суперечить первинному повідомленню про підозру від 19.11.2020 та матеріалам досудового розслідування в частині стадії завершення злочину, адже, у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 09.09.2021 зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у «незакінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах», тобто підозрюється у незакінченому злочині. Натомість, із матеріалів досудового розслідування, а саме із витягу з ЄРДР від 28.09.2021, повідомлення про початок досудового розслідування, постанови про визначення групи прокурорів від 29.07.2021, постанови про визначення підслідності від 03.08.2021, постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань кримінальних проваджень №0000645 та №0002071 вбачається, що за уявою органу досудового розслідування ОСОБА_5 вчинив закінчений злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

Таким чином, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри містить відомості щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності вдруге за вчинення одного й того самого злочину, адже, враховуючи відомості, зазначені слідчим ОСОБА_7 у рапорті про виявлення кримінального правопорушення від 22.07.2021, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002071 за 8 (вісім) місяців він не зміг віднайти у диспозиції ч.4 ст.190 КК України кваліфікуючу ознаку «за попередньою змовою групою осіб», а тому вирішив зареєструвати в ЄРДР ще одне кримінальне правопорушення за №0000645.

Враховуючи викладене, на думку заявника адвоката ОСОБА_3 , повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 від 09 вересня 2021 року у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2, 4 ст.190 КК України, є необґрунтованим, складеним з численними порушеннями Кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, з підстав у ній наведених та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , аргументуючи свою позицію тим, що у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 від 09 вересня 2021 року відображено всі кваліфікуючі ознаки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній. Вказав, що ОСОБА_5 підозрюється лише у вчиненні одного кримінального правопорушення. Додатково повідомив, що 09 вересня 2021 року матеріали досудового розслідування було відкрито сторонам кримінального провадження, тобто розпочато дії за ст. 290 КПК України.

Вислухавши думку захисника в обґрунтування скарги, пояснення прокурора, вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Слідчий суддя приймає до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Такої позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м. Києва дотримується Київський апеляційний суд (провадження №№ 11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 від 09 вересня 2021 року, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження №0002071 від 29.10.2020 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2, 4 ст.190 КК України.

19.11.2020 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст. 190 КК України.

09.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2, 4 ст.190 КК України.

Так, процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.

Відповідно до ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Проте, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий, як і робити висновок про правильність кримінально-правової кваліфікації діяння, визначеної слідчим та погодженої прокурором у кримінальному провадженні.

Як визначено у ч. 1, 2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

За своїм змістом повідомлена 09 вересня 2021 року ОСОБА_5 підозра про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2, 4 ст.190 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_5 причетний до вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати, що у ході розгляду скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_5 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_5 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.ст. 276-278 КПК України, а тому подана скарга задоволенню не підлягає.

При цьому, як в матеріалах скарги, так і в судовому засіданні, захисником не доведено, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, так само не наведено даних, які б спростовували висновок слідчого щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020.

Посилання адвоката ОСОБА_3 на те, що кримінально-правова кваліфікація діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не відповідає вимогам кримінального закону не може бути підставою для скасування повідомлення про підозру, оскільки таке питання не підлягає вирішенню слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Більше того, слідчим суддею враховується, що 09 вересня 2021 року стороні захисту було повідомлення про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, наступними процесуальними діями після якого є складання обвинувального акту та направлення його для розгляду до суду, до виключної компетенції якого відноситься вирішення питання про винуватість особи та правильність кримінально-правової кваліфікації діяння.

Отже, оскільки адвокатом ОСОБА_3 не наведено даних, які б викликали сумніви щодо законності повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002071, а інші питання підлягають вирішенню судом при ухваленні вироку, відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 7, 22, 107, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 від 09 вересня 2021 року у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2, 4 ст.190 КК України, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 13 грудня 2021 року о 08 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1