Справа № 952/263/21
Провадження № 1-кп/626/124/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Красноградського районноного суду матеріали кримінального провадження № 0000023 по обвинуваченню: ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Бійськ Алтайського краю, громадянина України, освіта неповна середня, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше засуджений Зачепилівським районним судом Харківської області: 28.01.2015 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 07.05.2020 року за ст.395 КК України до арешту на строк 4 місяці, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2021 року приблизно о 18-й годині ОСОБА_3 перебував на території домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений умисно, таємно, із корисливих спонукань та повторно викрав дві пластикові каністри з 30 літрами дизельного палива, що відповідно висновку судового експерта коштували 813,60 грн. Таким чином, діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні збитки на загальну суму 813,60 грн. Викраденим обвинувачений розпорядився на власний розсуд, цивільний позов не заявлений.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно.

Під час досудового слідства між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 23 березня 2021 року була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України. Згідно угоди потерпілий і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді обмеження волі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином. При цьому суд переконався, що ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Суд дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди, яка в розглядуваному кримінальному провадженні укладена, щодо нетяжкого злочину.

Як вбачається зі змісту угоди про примирення від 23 березня 2021 року, узгоджені сторонами угоди вид та розмір покарання у виді обмеження волі відповідають загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою статті 65 КК України, а також санкції частини 2 статті 185 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. На підставі ч.3 ст.75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Суд вважає вірним звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 23 березня 2021 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді трьох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, передані на зберігання, повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя