УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 15.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000909 від 11.10.2019

В С Т А Н О В И В :
В провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 15.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000909 від 11.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в якій заявник просить скасувати вказану постанову.
Свою скаргу заявник мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.10.2019 у справі № 991/557/19 НАБУ було зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 31.07.2019.
Вказані відомості було внесено та зареєстровано в ЄРДР за № 0000909.

У подальшому вказане кримінальне провадження було передано до Шевченківського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м Києві від 21.07.2020 кримінальне провадження № 0000909 від 11.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України було закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінальних правопорушень. У подальшому вказану постанову було скасовано постановою прокурора.
Як вказує заявник, ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва у вказаному кримінальному провадженні було зобов`язано слідчого розглянути його клопотання, зокрема, щодо проведення слідчих дій, які було проігноровано органами досудового розслідування.
На думку ОСОБА_3 існують об`єктивні підстави вважати, що постанова слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 15.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000909 є безпідставною, оскільки фактично досудового розслідування проведено не було, а саме, не були розглянуті його клопотання, не було проведено необхідних експертиз, не допитано заявника у якості потерпілого.
Так, заявник у скарзі зазначає, що слідчий, приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, вимоги КПК не виконав, не вчинив жодних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, внаслідок чого, не маючи правових підстав, виніс незаконну та необґрунтовану постанову.
В судове засідання заявник не з`явився, надіславши на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд скарги у його відсутності, вказавши, що доводи скарги підтримує та просить задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, матеріали кримінального провадження слідчому судді не надав, надіславши на адресу суду письмові пояснення та оскаржувану постанову від 15.02.2021.
Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя доходить наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що у провадженні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебували матеріали кримінального провадження № 0000909, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Так, 15.02.2021 слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000909 у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.
Мотивуючи вказану постанову, слідчий вказав, що у заяві ОСОБА_3 викладено відомості про можливе вчинення службовими особами Київської міської ради кримінального правопорушення, що полягало у невиконанні ними їх службових обов`язків в частині належного розгляду у відповідності до вимог Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 1991 років» та інших нормативно правових актів звернення ОСОБА_3 щодо сприяння у поверненні майна, відібраного тоталітарною системою у його дідуся або виплати компенсації, що завдало йому істотної шкоди у вигляді позбавлення права на відповідне майно чи компенсацію. Станом на 10.01.2021 проведеними слідчими діями не вдалося встановити особу, що вчинила кримінальне правопорушення, жодній особі не було повідомлено про підозру. З урахуванням положень статті 219 КПК України та з огляду на кваліфікацію злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, слідчий дійшов висновку про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.
З матеріалів скарги вбачається, що слідчий при винесені оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.
Також слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановила відсутність в ній аналізу доказів слідчим, при цьому як кожного окремо, так і всіх у сукупності та співставленні один з одним, відсутність у тексті мотивувальної частини постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів заявника ОСОБА_3 , викладених у заяві про вчинення злочину та на виконання ухвал Шевченківського районного суду від 10.12.2020 у справі № 761/38799/20, від 05.01.2021 у справі № 761/41370/20, а також здобутих в ході досудового розслідування.
З огляду на викладене, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх аналізу, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.
Виходячи з положень ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений, зокрема: приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч.5 ст.40 КПК України).
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічно, повно і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Згідно із ч. 1 та ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження (п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України).
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).
Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Однак, незважаючи на вказані вимоги закону, у судовому засіданні не здобуто достатніх, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи скарги ОСОБА_3 .
У той же час у постанові міститься цитування положень ст.219, ст.284 КПК України та констатовано, що строк досудового розслідування кримінального провадження закінчився.

Про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. (ч.4 ст.284 КПК України).

За ч.1 ст.284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно з ч.2 ст.219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить, зокрема: 12 (дванадцять) місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину.

З матеріалів скарги встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 11.10.2019, тобто, строк 12 місяців виходячи із вказаної дати, не може закінчуватись 15.02.2021.

Жодних мотивів того, що строк досудового розслідування кримінального провадження закінчився саме 15.02.2021 слідчим у постанові про закриття кримінального провадження від 15.02.2021 не наведено.
Саме по собі посилання слідчого у постанові від 15.02.2021 на положення ст.284 КПК України та ст.219 КПК України і про те, що строк досудового розслідування кримінального провадження закінчився, не є самостійною підставою для визнання постанови про закриття кримінального провадження за цією підставою законною та обґрунтованою, оскільки в постанові не наведено ні розрахунків вказаного строку, ні доказів, якими б підтверджувалась дана обставина.
З урахуванням всього наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що у постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 15.02.2021 всупереч положенням ч.5 ст. 110 КПК України фактично відсутня мотивувальна частина, в якій би містився зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 15.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000909 від 11.10.2019 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 110, 219, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 15.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000909 від 11.10.2019 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 15.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000909 від 11.10.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1