У Х В А Л А
Іменем України
справа №133/3691/21

28.02.22 м. Козятин

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання вказав, що 30 листопада 2021 року, в нічний час (точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 , 1987 року народження, перебуваючи в будинку, в якому проживає, по АДРЕСА_1 , під час розпиття спиртних напоїв спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого побутового словесного конфлікту, будучи в стані алкогольного сп`яніння, почав наносити удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, перелому ребер з лівої та правої сторони та закритої черепно-мозкової травми голови. Після цього ОСОБА_4 залишив ОСОБА_7 на підлозі в будинку, де останній втратив свідомість внаслідок нанесених йому тілесних ушкоджень та в подальшому від отриманих тілесних ушкоджень помер. Вподальшому, 01.12.2021 ОСОБА_4 , усвідомивши те, що в результаті його протиправних дій настала смерть ОСОБА_7 , перетягнув тіло потерпілого до будинку по АДРЕСА_2 , в якому проживав ОСОБА_7 , та залишив його там біля вхідних дверей будинку.
Відповідно до висновку експерта, смерть ОСОБА_7 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді субдурального та субарахноїдального крововиливів, що ускладнилась набряком та дислокаією головного мозку. Вказана черепно-мозкова травма за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Між вказаною черепно-мозковою травмою та смертю ОСОБА_7 прямий причинний зв`язок.
За вказаним фактом в СВ відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області 01.12.2021 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000443 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 02.12.2021 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КК України. За змістом клопотання, запобіжний захід ОСОБА_4 був обраний у зв`язку з тим, що під час досудового слідства встановлено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених у п. 1,3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: необхідність запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння умисних злочинів, востаннє 13.10.2021 Калинівським районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України; такий злочин він вчинив, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без будь-яких явних причин та підстав, а тому, розуміючи невідворотність покарання за вчинення ним тяжкого злочину, може вподальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім ризиків, визначених ст. 177 КПК України, наявні інші обставини, які вказують на необхідність обрання даного запобіжного заходу, визначені ст. 178 КПК України: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тобто даний злочин, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Тому, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

На даний час вищевказані ризики продовжують існувати.

З метою запобігання цим ризикам та вжиття заходів щодо всебічного, повного і неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий вважає, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 необхідно продовжити.

Крім того, слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування винесено постанови про проведення ряду судових експертиз, а саме: судово-медичних, судово-імунологічних, судово-цитологічних та судово-психіатричної експертизи. Також, у ході досудового розслідування встановлено, що відповідно висновку судово-психіатричного експерта № 346 від 20.12.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару, тобто проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Постановою слідчого від 20 грудня 2021 року, відносно ОСОБА_4 призначено проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, відповідно до якої 10.01.2022, підозрюваного ОСОБА_4 було поміщено до психіатричного стаціонару, та на даний проведення експертизи триває.
2 березня 2022 закінчуться строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Враховуючи те, що по кримінальному провадженню необхідно виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема завершення виконань судових експертиз, без висновку яких неможливе закінчення досудового слідства та її подальше направлення на судовий розгляд, одночасно враховуючи, що двомісячний строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню закінчується 02.03.2021, досудове розслідування кримінального провадження не закінчено, а підстави для зміни йому запобіжного заходу на інший, відсутні, слідчий просить просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на обставини, вказані в ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу, просив застосувати більш м`який вид запобіжного заходу, такий як особисте зобов`язання або домашній арешт. При цьому посилався на стан свого здоров`я, та те, що на його триманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, він одружений, має постійне місце проживання та місце роботи, а також просив взяти до уваги військовий стан в країні, та те, що він зможе бути корисним для суспільства та матиме змогу надавати допомогу своїм дітям та дружині.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного та просив змінити міру запобіжного заходу на більш м`яку.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що СВ відділенням поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000443 від 01 грудня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до паовідомлення про підозру від 02.12.2021, у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Козятин Вінницької області, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, не працюючий, раніше судимий.
Із вимоги про судимість від 02.12.2021 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимий: 07.04.2005 року Козятинським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
26.12.2005 року Козятинським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України на строк 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
20.10.2008 року Козятинським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 122 КК України до штрафу в розмірі 1020 гривень;
11.02.2011 року Козятинським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 12 років.
За змістом вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.02.2011, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання 12 років позбавлення волі.

Відповідно до вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 13.10.2021 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 296 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці.
Відповідно до довідки про звільнення, ОСОБА_4 звільнений з Літинської ВК № 123 18.01.2019.

Згідно довідки про місце реєстрації особи від 02.12.2021 № 650/21 КМР, ОСОБА_4 зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Також до клопотання надані характеристика підозрюваного ОСОБА_4 за підписом начальника відділення СПС Літинської ВК № 23 ОСОБА_8 (від 15.01.2019) та секретаря міської ради КМР Т.А. Римші (від 02.12.2021).

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2021 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно висновку експерта судово-психіатричної експертизи №346 від 20.12.2021, ОСОБА_4 потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару, тобто проведення йому стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Постановою слідчого від 20 грудня 2021 року, відносно ОСОБА_4 призначено проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Із листа завідувача судово-психіатричним відділенням КНП "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені академіка "О.І. Ющенка Віницької обласної ради" від 18.02.2022, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.01.2022 перебуває на стаціонарній судово-психіатричній експертизі, експертиза триває.
Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.01.2022 строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено до 02.03.2022.
Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28.02.2022 строк досудового розслідування було продовжено до п`яти місяців, тобто до 02.05.2022.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 02.03.2022 , однак слідчому необхідно виконати слідчі дії, спрямовані на завершення досудового розслідування, у тому числі: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово- медичних, судово- імунологічних, судово- цитологічної, судово-психіатричної експертизи.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Зі змісту положень ч.5 статті 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою, якщо прокурором, слідчим буде доведено, що обставини, зазначені у частині 3 названої статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Згідно зі статтею 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків, як можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою уникнення покарання за вчинений злочин, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, судом враховуються особливості та запланована тривалість досудового слідства, пов`язану з необхідністю додаткового часу для проведення слідчих дій, зокрема закінчення проведення експертизи, яка проводиться в умовах перебування підозрюваної на стаціонарі у медичному закладі, та неможливістю у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які, в свою чергу, свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваної під вартою.

Обгрунтованість підозри у цьому кримінальному провадженні встановлена при обранні запобіжного заходу, на підставі досліджених слідчим суддею доказів.

Прокурор обгрунтовує наявність ризиків, визначених п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим вказує, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, визначених п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України: імовірність переховування, впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню. Наявність таких ризиків та те,що вони не зменшились прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 розуміючи невідворотність покарання, яке є суворим, за вчинення інкримінованого йому злочину може вчинити спробу переховуватись; з метою впливу на потерпілу та свідків, щоб ті змінили свої показання на його користь, він може на них вчиняти тиск; перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Аналізуючи надані до клопотання матеріали, зокрема, які характеризують особу підозрюваного, пояснення учасників судового засідання, беручи до уваги обгрунтованість підозри, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані вище ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу відповідно до ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2021, не зникли і не зменшились.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, вік та стан його здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Фактичні обставини інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення, - умисного тяжкого злочину, у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, який є неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів , за які він відбував реальну міру покарання не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, вказують на обґрунтованість продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я, під час розгляду клопотання надано не було. Заявлене в ході розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_4 щодо застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу - особистого зобов`язання, з підстав, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, та має ряд захворювань, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, так-як підозрюваним та його захисником не надано будь-яких доказів на підтвердження цього. Крім того, суд не бере до уваги твердження підозрюваного, що за умов військового стану в країні він зможе бути корисним суспільству та своїй родині. З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що встановлені заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить нівелювання тих ризиків, наявність яких доведена. Крім того не забезпечить можливість завершити судову психіатричну експертизу щодо підозрюваного в умовах стаціонару.

Отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є можливим за вказаних підозрюваним обставин.

Слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою до 28.04.2022 включно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-177, 183, 184, 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт залишити без задоволення.

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме - з 28.02.2022 по 28.04.2022 включно
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 , прокурору, слідчому.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Вінницького апеляційного суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде проголошено о 13:55 год 03 березня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата документу 28.02.2022