Справа № 487/6929/20
Провадження № 1-кп/487/406/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002828 від 08.09.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, українця, офіційно працюючого склачем поїздів станції Миколаїв-Вантажний, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,-

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

03.09.2020 02:30 годин, ОСОБА_3 , знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 та побачив ОСОБА_6 у якої на плечі знаходилась жіноча сумка червоного кольору, в цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Знаходячись у вказаному місці у вказаний час реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи відкрито, ОСОБА_3 підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_6 та штовхнув її у спину від чого остання втратила рівновагу і впала на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці правої верхньої кінцівки, після чого ОСОБА_3 , шляхом ривку викрав у Дабіжі А.Р, жіночу сумку червоного кольору, у якій знаходився гаманець замшевий сірого кольору з грошовими коштами в сумі 300 гривень, банківська картка АБ КБ «Приват Банк», № НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А7» чорного кольору, вартістю 4766,67 гривень.
В подальшому, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдав шкоду потерпілій на загальну суму 5066,67 гривень.
Дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України (грабіж), тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 03.09.2020 року знаходився у квартирі АДРЕСА_3 , де в нього виник повторний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Знаходячись у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 використовуючи раніше викрадений мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А7» чорного кольору, власником якого є ОСОБА_6 , здійснив авторизований вхід до мобільного додатку «Приват24» шляхом зміни логіну-паролю та здійснив перерахунок грошових коштів з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_6 № НОМЕР_1 в розмірі 1900 гривень на банківську картку № НОМЕР_2 виданою АТ КБ «Приват Банк».
В подальшому, ОСОБА_3 викраденими грошовими коштами розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1900 гривень.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та пояснив, що 03.09.2020 02:30 годин, він знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 та побачив ОСОБА_6 у якої на плечі знаходилась жіноча сумка червоного кольору, він підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_6 та штовхнув її у спину від чого остання впала на землю. Після чого ОСОБА_3 , шляхом ривку викрав у ОСОБА_6 , жіночу сумку червоного кольору, у якій знаходився гаманець замшевий сірого кольору з грошовими коштами, банківська картка АБ КБ «Приват Банк» та мобільний телефон марки «Samsung».
В подальшому, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_3 03.09.2020 року знаходився у квартирі АДРЕСА_3 .
Знаходячись у вказаному місці, використовуючи раніше викрадений мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А7» чорного кольору, власником якого є ОСОБА_6 , здійснив авторизований вхід до мобільного додатку «Приват24» шляхом зміни логіну-паролю та здійснив перерахунок грошових коштів з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_6 № НОМЕР_1 в розмірі 1900 гривень на банківську картку № НОМЕР_2 виданою АТ КБ «Приват Банк».
В подальшому, ОСОБА_3 викраденими грошовими коштами розпорядився ними на власний розсуд.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та наданими прокурором матеріалами кримінального провадження, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудового розслідування від 08.09.2020 року, щодо вжиття заходів до невстановленої особи, яка 03.09.2020 приблизно 03-00 год., відкрито, із застосуванням насильства, що виразилось у заподіянні удару в обличчя, шляхом ривку заволоділа жіночою сумкою в якій знаходився мобільний телефон марки "Самсунг А-7", гаманець та грошові кошти, чим спричинила матеріальну шкоду на загальну суму 10.000 грн. Крім того, 03.09.2020 року о 07 год. 46 хв. невстановлена особа використовуючи раніше викрадений мобільний телефон марки "Самсунг А-7" здійснив таємне викрадення грошових коштів з мобільного додатку "Приват24", чим спричинив матеріальну шкоду на суму 1900 грн..;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.09.2020 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомила, що невстановлена особа, 03.09.2020 приблизно 03-00 год., відкрито, із застосуванням насильства, що виразилось у заподіянні удару в обличчя, шляхом ривку заволоділа жіночою сумкою в якій знаходився мобільний телефон марки "Самсунг А-7", гаманець та грошові кошти, чим спричинила матеріальну шкоду на загальну суму 10.000 грн. Крім того, 03.09.2020 року о 07 год. 46 хв. невстановлена сосбобі використовуючи раніше викрадений мобільний телефон марки "Самсунг А-7" здійснив таємне викрадення грошових коштів з мобільного додатку "Приват24", чим спричинив матеріальну шкоду на суму 1900 грн.;

- видатковою накладною №132ФТ-0081/28652817 від 04.02.2019 року відповідно до якої вартість смартфону "Самсунг А7" становить 9100,00 грн;

- довідка відповідно до якої з рахунку потерпілої ОСОБА_6 № НОМЕР_1 було знято грошові кошти в розмірі 1900, 00 грн.;
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19.10.2020 року, відповідно до якого ознайомлено із оптичним носієм інформації марки "ALERUS" CD-R об`ємом 700 МВ за вх.3364-ВБ;
- протоколом огляду речей та документів від 20.10.2020 року, а саме оптичним носієм інформації марки "ALERUS" CD-R об`ємом 700 МВ, отриманий під час тимчасового доступу до речей і документів у АТ КБ "ПриватБанк";
- протоколом огляду речей та документів від 21.09.2020 року, а саме банківської картки АТ КБ "ПриватБанк" за номером НОМЕР_3 ;
- протоколом огляду предмета від 24.09.2020 року та фототаблицею до нього, а саме мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А7» чорного кольору;
- висновком експерта №1368 від 30.09.2020 року, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону марки "Samsung" моделі Galaxy A7 (SM-A750 FN) чорного кольору, у справному стані, який був у використанні, станом на 03.09.2020, могла становити - 4766,67 грн.;
- витягом з єдиного реєстру досудового розслідування від 08.09.2020 року, щодо вжиття заходів до невстановленої особи, яка 03.09.2020 року о 07 год. 46 хв. невстановлена особа використовуючи раніше викрадений мобільний телефон марки "Самсунг А-7" здійснив таємне викрадення грошових коштів з мобільного додатку "Приват24", чим спричинив матеріальну шкоду на суму 1900 грн.;

- видатковим чеком від 03.09.2020 р. та договором про надання фінансового кредиту та застави Д0Н від 03.09.2020 р., відповідно до якого предметом застави був телефон "Samsung" SM-A750, оціночна вартість якого становить 2173,50 грн.;
- постановою про об`єднання матеріалів досудових проваджень від 30.10.2020 р..
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Згідно ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
Частиною 2 ст. 24 КК України передбачено, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Відповідно до пунктів 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, предметом злочинів проти власності є майно,яке має певну вартість і є чужим для винної особи; крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 63 КК України, покарання увиді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною КК України.
За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише уразі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів(ст.12КК України),а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікуваннявід суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини, сприяння розкриттю злочину, повне добровільне відшкодування завданого матеріального збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше не судимий, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на наркологічному обліку в КНП "МОЦПЗ" МОР не перебуває, на психіатричному обліку в КНП "МОЦПЗ" МОР не перебуває.

З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєних ОСОБА_3 злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують вказані злочини, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
З урахуванням декількох обставин, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, визнання провини, суд вважає за можливе виправлення засудженого без застосування до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі, та застосувати відносно нього положення ст. 75 КК України, призначивши йому покарання з випробовувальним терміном, та з застосуванням п.п. 1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

На думку суду застосування саме такого виду та міри основного покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченого, так і іншими особами.

Потерпілим в кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати понесені на залучення експерта в сумі 1307,60 грн.

Долю речових доказів вирішити на підставі 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 186 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі;

Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробовувальним терміном строком на 3 роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1307,60 грн

Речовий доказ, а саме оптичний носій інформації формату CD-R - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, мобільний телефон марки "Samsung" лінійки "Galaxy A3" моделі "А7" чорного кольору - залишити потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1