Провадження № 1-кп/643/597/22
Справа № 643/9379/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2022 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000583 від 26.04.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суходольськ Луганської області, з середньо-технічною освітою, який одружений, має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює в таксі «Любиме», раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

15.02.2021 року в період часу з 14:35 год. до 14:50 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою і в групі з невстановленою особою, прибули до місця паркування автомобілів, що розташоване за адресою: м. Харків, пр-т Московський, буд. 135-А, де стали очікувати автомобілі для вчинення з них крадіжки. У вказаний час на даному паркуванні зупинила особистий автомобіль «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_1 , потерпіла ОСОБА_4 , яка зачинила його за допомогою сигналізації та пішла по справах. В цей час ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою в групі із невстановленою особою, з використанням електронного пристрою для розблокування дверей автомобіля, проникли до вищевказаного автомобіля, звідки таємно викрали майно, яке належить потерпілій ОСОБА_4 , а саме: ніж складаний з рукояткою, який не представляє для потерпілої матеріальної цінності, ноутбук MacBook Air 11 із оптичною мишею А1657 вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/7058-ТВ від 16.04.2021 9373,00 грн., чим спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму. Після вказаних дій ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, з місця вчинення злочину зникли та спрямували на радіоринок «Соллі», що розташований по вул. Академіка Павлова, буд. 323-А в м. Харкові, де збули викрадене майно іншій особі.

Релевантна судова практика

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 року в справі № 653/3/18, салони та/або багажні відділення автомобілів, можуть бути віднесені за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з їх конструктивних особливостей, наявності пристосувань чи засобів охорони, у тому числі технічних, які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказані місця як такі, що мають, окрім іншого, призначення для постійного або тимчасового зберігання майна (тобто є сховищем).

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

ОСОБА_5 визнається винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, а також розмір та вартість викраденого майна. Підтвердив вчинення ним вище зазначеного злочину за обставин, вказаних вище, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Також пояснив, що показання надає добровільно, будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось. Зазначив, що розуміє наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним ані у кримінальному, ані у цивільному процесі. Воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх присутніх учасників судового розгляду вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Призначення покарання

Дані про особи обвинуваченого

ОСОБА_5 працює в таксі «Любиме», має середньо-технічну освіту, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно пояснень обвинуваченого, він має також неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Судом було роз`яснено обвинуваченому, що належним доказом факту наявності у нього дитини може бути свідоцтво про її народження, з якого суд міг би встановити, що він дійсно є батьком зазначеної дитини, або рішення суду про встановлення батьківства. Також судом обвинуваченому було роз`яснено право заявити клопотання про відкладення розгляду кримінального провадження з метою надання суду документів, які б підтверджували факт наявності у нього вказаної дитини. Обвинувачений зазначив, що не буде заявляти клопотання про відкладення розгляду даної кримінальної справи та надавати суду вказані вище документи, і просить розглянути кримінальне провадження на підставі наявних документів. За таких обставин суд позбавлений можливості під час розгляду даного кримінального провадження констатувати факт наявності у обвинуваченого другої дитини.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

В судовому засіданні прокурором було зазначено, що в ході досудового розслідування з боку ОСОБА_5 мало місце щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Застосовне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням

Мотиви призначення покарання

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, обставини, що пом`якшують покарання, і призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, який не є особливо тяжким та не пов`язаний із насильством, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, позицію потерпілої, яка зазначила на відсутності претензій до обвинуваченого, засади диспозитивності кримінального провадження, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Щодо запобіжного заходу

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався. Оскільки клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу згідно даного вироку суду.

Щодо цивільного позову

Потерпілою ОСОБА_4 пред`явлений цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на свою користь матеріальну шкоду в загальному розмірі 9373,00 грн.

У судовому засіданні 12.01.2022 року потерпіла надала суду заяву, в якій з урахуванням її остаточної позиції просила залишити цивільний позов без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи наведене, суд залишає цивільний позов потерпілої без розгляду.

Щодо інших питань

Питання про процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/7058-ТВ від 16.04.2021 року в розмірі 817,25 грн. суд вирішує у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, згідно яких вказані витрати стягуються з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Цивільний позов ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/7058-ТВ від 16.04.2021 року в розмірі 817,25 грн. (вісімсот сімнадцять гривень двадцять п`ять копійок).

Речові докази, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області, а саме ноутбук Apple Macbook Air 11 256 GB модель А-1465, комп`ютерну мишку AppleWireless Magic Mouse 2 А1657 повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1