Ухвала
Іменем України

21 грудня 2021 року

м. Київ
Справа № 202/6256/21
Провадження № 51-5902 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно ПП «ЮСОД» з Дніпровського апеляційного суду до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду,
встановив:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно ПП «ЮСОД» з Дніпровського апеляційного суду до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Клопотання мотивовано тим, що згідно з ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (у тому числі, передбачені ст. 191 КК України), статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, КК України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди в пятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків)

У кримінальному провадженні № 0000188 від 04 жовтня 2021 року здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке вчинене за попередньою змовою службовими особами державного органу та військового формування, а також суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної власності складає 100 відсотків.
Враховуючи викладене, захисник вважає, що вказане кримінальне провадження стосується корупційного кримінального правопорушення, передбаченого в примітці ст. 45 КК України, а також наявна умова, передбачена п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України, на його думку, це кримінальне провадження предметно підсудне Вищому антикорупційному суду, а тому його апеляційна скарга, подана на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року, також предметно підсудна Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
Інші учасники судового провадження були повідомлені про час та місце розгляду клопотання, однак в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_5 , перевіривши доводи, наведені у клопотанні та додатках до нього, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПКУкраїни кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Підсудність це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження, на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа.
Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також засад організації судової влади, окреслених у розділі 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судоустрою, встановлених ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.
Відповідно до ч. 3 ст. 17 цього Закону систему судоустрою складають місцеві суди, апеляційні суди та Верховний Суд. Крім цього, для розгляду окремих категорій справ відповідно до цього Закону в системі судоустрою діють вищі спеціалізовані суди.
Такий статус має Вищий антикорупційний суд відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 7червня 2018року № 2447-VIII.

З дня початку роботи Вищого антикорупційного суду, тобто із 5 вересня 2019 року, набули чинності зміни до Кримінального процесуального кодексу України, якими, у тому числі крім територіальної, розмежовано предметну юрисдикцію судів, які здійснюють кримінальне провадження в апеляційній інстанції.
Зокрема положеннями ч. 2 ст. 33 та п. 20 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відповідний апеляційний суд та Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду.
Апеляційний суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення загальних місцевих судів, які знаходяться в межах апеляційного округу, території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду.
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду є судом апеляційної інстанції стосовно судових рішень Вищого антикорупційного суду, ухвалених як судом першої інстанції, а також судових рішень інших судів першої інстанції, ухвалених до початку роботи Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Територіальна юрисдикція Вищого антикорупційного суду згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» та абз. 2 ч. 1 ст. 32 КПК України поширюється на всю територію України.
Відповідно до визначеної у ст. 33-1 КПК України предметної юрисдикції Вищого антикорупційного суду йому підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених у примітці ст. 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Слідчі судді цього суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо зазначених злочинів. Інші суди, визначені КПК, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абз. 7 ч. 1 ст. 34 цього Кодексу).
Однак, перегляд в апеляційному порядку Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду судових рішень інших судів першої інстанції здійснюється відносно судових рішень, які були ухвалені саме до початку роботи Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду.
У таких випадках при розмежуванні юрисдикції між Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду та апеляційними судами загальної юрисдикції враховуються положення п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України.
Тому, оскільки рішення щодо арешту майна, на яке вказує захисник у своєму клопотанні, ухвалювалося слідчим суддею місцевого суду після початку роботи Вищого антикорупційного суду, а саме 13 жовтня 2021 року, переглядати таку ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку, в тому числі й щодо доводів про можливе порушення предметної підслідності під час досудового розслідування чи предметної підсудності під час розгляду й ухвалення рішення слідчим суддею місцевого суду, має відповідний апеляційний суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться відповідний суд першої інстанції.
Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду у справах № 757/32221/20-к, № 305/309/20, № 757/40859/20-к.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 потрібно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно ПП «ЮСОД» з Дніпровського апеляційного суду до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду залишити без задоволення.
Ухвала Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3