465/3616/21
1-кс/465/2320/21
У Х В А Л А
судового засідання

02.12.2021 року Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в залі суду заяву слідчого судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 про самовідвід, подану в межах розгляду справи №465/3616/21 (провадження 1-кс/465/1176/21) за скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на протиправну бездіяльність слідчого сектора дізнання відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000135 від 17.03.2021 року -

встановив:
27 травня 2021 року до Франківського районного суду м.Львова надійшла скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на протиправну бездіяльність слідчого сектора дізнання відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000135 від 17.03.2021 року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 11.11.2021 року дану справу передано в провадження слідчого судді ОСОБА_3 .

12.11.2021 року слідчий суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід у даній справі, який мотивує тим, що скарга мотивована тим, що Сектор дізнання ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області проводить досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за фактом вчинення кримінального правопорушення працівниками судової охорони в приміщенні Франківського районного суду м.Львова, якими, на думку скаржників, на виконання протиправного наказу судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_6 під час судового засідання з розгляду цивільної справи №465/2183/20, було застосовано силу і завдано тілесні ушкодження ОСОБА_5 , а також вчинено свавільні дії щодо ОСОБА_4 , яка знаходилася в залі судових засідань. Оскільки суддя ОСОБА_3 працює в тому ж суді, що й суддя ОСОБА_6 , зазначена обставина може викликати сумнів у її безсторонності та об`єктивності і сформувати в інших осіб, зокрема в учасників справи, уявлення (думку) про упередженість судді під час розгляду даної скарги.
У судове засідання скаржники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представник ЛРУП №2 ГУ Національної поліції у Львівській області не з`явилися, хоча належним чином був повідомлена про день, час і місце слухання заяви, про причини неявки суд не повідомили.

Слідчий суддя ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилася, пояснень щодо заявленого самовідводу не надала.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутності, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.
Розглянувши та вивчивши подану заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , приходжу до наступного висновку.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді в кримінального провадженні, передбачені ст.75 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Зі змісту ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.3 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Нормами ч.5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі в судовому провадженні.

У Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).
Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.
Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).
Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.
У справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.
Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.
Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом в очах стороннього спостерігача та суспільства в цілому, з метою забезпечення умов за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді, слідчий суддя ОСОБА_3 підлягає відводу, а її заява про самовідвід підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 76, 80 ,81, 372 КПК України, слідчий судя, -

постановив:
Заяву слідчого судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 про самовідвід, подану в межах розгляду справи №465/3616/21 (провадження 1-кс/465/1176/21) за скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на протиправну бездіяльність слідчого сектора дізнання відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000135 від 17.03.2021 року - задоволити.

Матеріали справи №465/3616/21 (провадження 1-кс/465/1176/21) передати до канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягаєю.

Слідчий суддя ОСОБА_1