Провадження № 1-кп/761/2935/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 171 001 000 014 89 від 07.02.2017, у якому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з вищою освітою, лікар-хірург ДУ «Науково-медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України», перебуває у зареєстрованому шлюбі, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,
у с т а н о в и в :
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 140 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 , будучи медичним працівником, неналежно виконував свої професійні обов`язки, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому за таких обставин.

З 2006 року на спостереженні в ДУ «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України» перебував неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом «комбінована аортальна вада з перевагою помірної до вираженої недостатності. Моностулковий аортальний клапан. Дилатація кореня аорти та висхідної аорти. Помірне розширення порожнини лівого шлуночка».

Серцево-судинний лікар-хірург ОСОБА_7 , порекомендував батькам ОСОБА_9 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведення їх сину оперативного втручання щодо заміні аортального клапана, на що батьки дали згоду.

Обвинувачений ОСОБА_7 05.12.2016, у період з 08 год. 20 хв. до 16 год. 00 хв., перебуваючи в ДУ ««Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України», за адресою м. Київ, вул. Мельникова (Юрія Іллєнка), 24, у складі операційної бригади провів пацієнту ОСОБА_9 планове оперативне втручання - операцію Росса.
Як вважала сторона обвинувачення, під час проведення лікарем-хірургом ОСОБА_7 вищезазначеного оперативного втручання останній, діючи несумлінно та проявивши недбалість, в порушення п. 90 розділу «Професіонали в галузі лікувальної справи» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників охорона здоров`я (затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29.02.2002 № 117); п. 2.2 Посадової інструкції № 3.1.2.034/2 лікаря-хірурга серцево-судинного відділення реконструктивної кардіохірургії (Код КП 2221.2) Державної установи «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України» (затв. головним лікарем ДУ «НПМЦДКК МОЗ України» від 01.04.2015); п.п. 2.1, 2.3, 2.4 Положення про Клініку Державної установи «Науково-практичний медичий центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України» (затв. головним лікарем ДУ «НПМЦДКК МОЗ України 05.01.2015) неналежно здійснив лікування кардіохірургічного захворювання пацієнта ОСОБА_9 , неякісно провів оперативне втручання, а саме здійснив таке ушивання судин (легеневого стовбура та аорти), яке виявилося неспроможним (відрив нитки, прорізання шву тощо).
Враховуючи вищевикладене, а також всупереч вимогам п. «а» ст. 78 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров'я», відповідно до якого медичні працівники зобов`язані сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобігати і лікувати захворювання, подавати своєчасну і кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_7 своїх професійних обов`язків та несумлінного до них ставлення, у зв`язку з його бездіяльністю, мав місце дефект в наданні медичної допомоги хворому ОСОБА_9 , а саме - дія, яка показана, але виконана не вірно: здійснення такого ушивання судин (легеневого стовбура та аорти), яке виявилося неспроможнім (відрив нитки, прорізання шву тощо).

Зазначений дефект у наданні медичної допомоги спричинив тяжкі наслідки для хворого ОСОБА_9 , а саме призвів до кровотечі з великої судини з розвитком гострої крововтрати, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 140 КК України, як неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

Захисником ОСОБА_8 заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, згідно з якою особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минув строк п`ять років, захисник просив на цій підставі звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження щодо нього закрити.

Обвинувачений своєї вини у вчиненні інкримінованого діяння не визнав, вказав, що як лікар несе моральну відповідальність за результати своєї роботи, однак не вважає, що тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 настали через неналежне виконання ним своїх професійних обов`язків. Проти задоволення клопотання не заперечував.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх представник ОСОБА_6 покладалися на рішення суду.

Прокурор ОСОБА_3 не вбачала підстав для відмови у задоволенні клопотання сторони захисту, оскільки перебіг давності у справі не зупинявся та не переривався, під час досудового розслідування ОСОБА_7 від слідства не ухилявся, інших злочинів не вчиняв.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

За положеннями ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст. 44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У силу п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Відповідно до положень ст. 12 КК злочин, передбачений ч. 2 ст. 140 КК, віднесений до нетяжких злочинів, оскільки найсуворішим покаранням за його вчинення є позбавлення волі на строк до 3 років.

Інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення мало місце 05.12.2016, тобто з дня його вчинення минуло понад п`ять років. Даних, що перебіг давності зупинявся або переривався стороною обвинувачення суду не надано.

Сукупність зазначеного свідчить про наявність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 44, 49 КК України, ст. 285, 288, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 140 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 120 171 001 000 014 89 від 07.02.2017 за ч. 2 ст. 140 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя ОСОБА_1