Справа №686/3049/20
Провадження №1-в/443/28/21
УХВАЛА
іменем України

29 жовтня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування додаткового покарання,

за участю:

засудженого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представниці органу пробації ОСОБА_6 ,

встановив:

В обґрунтування заяви представник засудженого покликається на те, що вироком суду від 16.03.2020 ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на чотири роки, з позбавлення права керування транспортними засобами на два роки, і на підставі статей 75, 76 КК України його звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків. Строк додаткового покарання з огляду на частину 3 статті 55 та пункт 1 частини 3 статті 81 КК України сплив 26.08.2021, оскільки ОСОБА_3 відбув половину строку додаткового покарання. За період іспитового строку він характеризується позитивно, покладені судом обов`язки виконував належним чином, порушень не допускав, до адміністративної відповідальності не притягався, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, працював, має на утриманні двох малолітніх дітей, вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко розкаявся, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні засуджений і його представник заяву підтримали повністю.

Прокурор проти задоволення заяви заперечила, суду зазначила, що підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування додаткового покарання відсутні.

Представниця органу пробації суду зазначила, що за час перебування засудженого на обліку в органі пробації він покладені на нього судом обов`язки виконує сумлінно, порушень не допускає, характеризується позитивно, нових правопорушень не вчинив.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши викладені у заяві аргументи та додані до нього матеріали, доходить такого висновку.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2020, який залишено без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26.08.2020, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Відповідно ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.4-6, 7-8).

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження від 20.11.2015 та 29.04.2017 (а.с.10, 11).

Згідно з довідкою Стрийського МРЦЗ Державного центру зайнятості №2132, ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітний в Стрийському МРЦЗ з 07.05.2021 (а.с.12).

Відповідно до інформації ТСЦ 4645 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області від 27.03.2021 та інформації з Стрийського РС №1 Філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області від 06.09.2021, посвідчення водія ОСОБА_3 здав на відповідальне зберігання в ТСЦ 4645 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області. За час перебування на обліку він до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, обов`язки виконує добросовісно, по місцю проживання та місцю праці характеризується позитивно (а.с.13).

Згідно з вимогами частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Положеннями пункту 1 частини 3 статті 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до частини 3 статті 55 КК України, при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу з моменту набрання законної сили вироком.

Суд зазначає, що ОСОБА_3 вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2020 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України. Цей злочин є необережним тяжким злочином.

Ухвала Хмельницького апеляційного суду, якою залишено без змін вказаний вирок, постановлена 26.08.2020 і саме з цієї дати починає обчислюватися строк відбування засудженим покарання (як основного, так і додаткового в силу приписів частини 3 статті 55 КК України).

З огляду на дату постановлення ухвали Хмельницького апеляційного суду та дату розгляду цієї заяви у суді, суд зазначає, що ОСОБА_3 відбув більше половини додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами, а відтак наявні правові підстави для вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування цього додаткового покарання.

Аналізуючи встановлені судом фактичні дані, суд зауважує, що ОСОБА_3 покладені на нього судом обов`язки виконує сумлінно; нових правопорушень (адміністративних чи кримінальних) не вчинив; був офіційно працевлаштований, однак на даний час перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний; як по місцю проживання, так і по місцю праці характеризується позитивно; має міцні соціальні зв`язки. Наведені фактичні обставини прокурором не спростовані, як і не наведені інші обставини, які б спростовували або породжували обґрунтовані сумніви в наведеному.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає, що після засудження ОСОБА_3 продемонстрував сумлінну поведінку, оскільки добросовісно виконує покладені на нього судом обов`язки, не вчинив інших правопорушень, позитивно характеризується. Крім цього, ОСОБА_3 був офіційно працевлаштований і на даний час перебуває на обліку у центрі зайнятості як такий, що шукає роботу, що свідчить про сумлінне ставлення до праці. Також, суд звертає увагу на наявність у ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків. Наведене у своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку, що ОСОБА_3 такою поведінкою довів своє виправлення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для звільнення засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково від відбування додаткового покарання, тому заяву слід задовольнити.

Керуючись статтями 537, 539, 372 Кримінального процесуального кодексу України, статтями 55, 81 Кримінального кодексу України, суд

постановив:

Заяву захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування додаткового покарання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на два роки, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2020, залишеного без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26.08.2020.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів із дня її оголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя ОСОБА_1