Справа № 352/1926/21
Провадження № 1-кс/352/342/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 м. Івано-Франківськ

Слідча суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: представника скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали скарги представника скаржника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття провадження у справі,-
в с т а н о в и л а:

16.09.2021 до суду надійшла скарга представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття провадження у справіу кримінальному провадженні №0000813 від 02.12.2020.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що у кримінальному провадженні №0000813 від 02.12.2020 органом досудового розслідування проведені не всі необхідні слідчі дії, а тому постанову про закриття кримінального провадження прийнято передчасно.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, пояснив, що кримінальне провадження закрите передчасно без проведення судово-психологічної експертизи. Окрім того, зауважив, що слідчою неправильно надано оцінку поняттю «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства».

Слідча в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд скарги без її участі, просила в її задоволенні відмовити.

Вивчивши доводи скарги, заслухавши представника скаржника, дослідивши надані до скарги докази, матеріали кримінального провадження, слідча суддя встановила наступне.

02.12.2020 ГУ НП в Івано-Франківській області на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24.11.2020 внесено відомості до ЄРДР №0000813 за ознаками вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В подальшому, визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000813 від 02.12.2020 за СВ Тисменицького ВП ГУНП ів Івано-Франківській області.

Під час досудового розслідування слідчою було допитано як свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , витребувано хапрактеристики на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та акт обстеження житлових умов за адресою АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події від 14.06.2021.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У ч. 2 ст. 9 КПК України встановлено зобов`язання всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Таке процесуальне рішення слідчий, дізнавач, прокурор приймають з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді скарг на рішення про закриття кримінального провадження слідчий суддя має з`ясувати як дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, процесуального оформлення такого рішення, так і підстав його закриття, зокрема з`ясувати дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження усіх обставин, які підлягають з`ясуванню. Такий висновок відповідає роз`ясненням, наведеним у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 року за № 9-49/0/4-17.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Бєлоусов проти України» заява № 4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

Неповне виконання органом досудового розслідування слідчих дій свідчить про неповноту досудового розслідування, унеможливлює виконання завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, та приводить до порушення прав учасників кримінального провадження.

Стаття 91 КПК України наводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст.284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Дослідивши оскаржувану постанову, слідча суддя дійшла висновку, що досудове розслідування проведено неповно, а мотивувальна частина постанови є суперечливою.

Оцінюючи повноту проведення досудового розслідування слідча суддя зазначає, що заявником подано заяву за ознаками вчинення домашнього насильства в тому числі ОСОБА_14 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . В матеріалах кримінального провадження відсутні протоколи допиту вищевказаних осіб.

Також свідки підчас їх допиту повідомляли, що на розгляді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа щодо вирішення питання про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Однак, факт існування цивільно-правового споруміж ОСОБА_5 та ОСОБА_14 в рамках досудового розслідування досліджено не було.
Крім того, зі змісту оскарженої постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що на думку слідчої, ознака «систематичність» характеризує діяння як таке, що було вчинено три і більше разів, тобто особа має притягуватись до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП.

Проте слідча суддя зазначає, що відповідно до правового висновку, викладеному у постанові ВС у справі № 583/3295/19, словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту хоч б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного), втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

Зазначені обставини дають підстави зробити висновок, що органом досудового розслідування не вжиті всі необхідні заходи для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Усе це в сукупності дає підстави вважати, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 9, 110, 284, 303-305, 309 КПК України, слідча суддя, -

п о с т а н о в и л а :
Скаргу представника скаржника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття провадження у справі - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого слідчого відділення Відділення поліції №1 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_15 від 17.06.2021 про закриття кримінального провадження №0000813 від 02.12.2020.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала складена в повному обсязі 24.09.2021.

Слідча суддя ОСОБА_1