Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/1295/20

Провадження № 1-кп/635/1119/2021

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника- ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000858 від 25 травня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 156 Кримінального кодексу України (далі КК України),
УСТАНОВИВ:

У провадженні Харківський районний суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження №0000858 від 25 травня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 156 КК України.
Відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2021 року справа була призначена до судового розгляду.
У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, можливість переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що відносно ОСОБА_9 наявне обґрунтоване обвинувачення у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено законом покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та від 8 до 15 років, а також наявні ризики, які не відпали і продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягав на застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити в його задоволенні та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Адвокат зазначив, що клопотання прокурора недостатньо обґрунтоване, винуватість обвинуваченого у кримінальних правопорушеннях, які ставлять йому у провину не доведена, ризики є недоведеними.
Потерпіли ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.
Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, потерпілих, дослідивши клопотання та додани до нього докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.
Так, відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своє ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного терміну з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчиняти інші кримінальні правопорушення та інше.
Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язки, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
При судовому розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Суд вважає, що обґрунтованість підозри була врахована саме судом при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 тому питання обґрунтованості пред`явленого обвинувачення з огляду на стадію цього кримінального провадження(початок судового розгляду) наразі не вирішується, оскільки докази, які на думку сторони обвинувачення, його підтверджують, підлягають дослідженню в порядку глави 4 КПК України, і лише за наслідком судового розгляду буде вирішено питання обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення.
У зв`язку з цим, суд надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків.
Судом встановлено, що на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2019 року стосовно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.10.2021 року продовжено тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 грудня 2021 року включно.
Таким чином строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 закінчується 26 грудня 2021 року.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 156 КК України.
Вищевказані кримінальні правопорушення, зокрема передбачене частини 4 статті 152, частиною 2 статті 156 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання до 15 та до 8 років позбавлення волі, офіційно ніде не працює, законних джерел заробітку не має, за місцем мешкання характеризується з посередньої сторони, не має власного або належного близьким родичам житла, що свідчить про актуальність ризику переховування від суду.
При цьому, суд враховує, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
В даному випадку судом встановлено, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Також суд вважає актуальним ризик тиску обвинуваченого на потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також свідка ОСОБА_10 , враховуючи те, що ОСОБА_9 мешкає в одному домоволодінні з потерпілими та свідком, знаходячись на волі може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного чи навіть фізичного впливу з метою зменшення своє провини чи навіть зміни ними викривальних показань відносно нього. Суд враховує, що на сьогоднішній день судовий розгляд лише тільки розпочався, а вплив на свідків та потерпілих можливий як на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та обвинувачених та дослідження їх судом.Вказане дає обґрунтовані підстави для висновку, що заявлений прокурором ризик не зменшився та продовжує існувати.

Суд також погоджується з доводами прокурора щодо існування ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме можливістю вчинення іншого кримінального правопорушення у зв`язку з відсутністю законних джерел заробітку, відсутністю стійких соціальних зав`язків, а також враховуючипопередню судимість ОСОБА_9 , а також множинність злочинів, у вчиненні яких пред`явлено обвинувачення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, є обґрунтованими.

Ураховуючи наведене, на думку суду, наразі існують підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу, оскільки підстави, які були на час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.
Також суд зазначає, що саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог статті 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особи обвинуваченого та наведені прокурором у клопотанні, як і тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_9 винуватим.
Суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а обвинуваченим ОСОБА_9 не наведено будь-яких підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про недоцільність зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки інші (альтернативні) запобіжні заходи, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті його застосування та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
У зв`язку з тим, що формулювання обвинувачення стосується дій пов`язаних з насильством, відповідно до частини 5 статті 182, частини 3 статті 183 КПК України альтернативний запобіжний захід у вигляді застави судом не застосовується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 197, 314, 315, 392 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 156 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів - до 14 лютого 2022 року включно.

Строк дії ухвали встановити до 14 лютого 2022 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження 28 грудня 2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_11

Судді ОСОБА_12

ОСОБА_13