Справа № 606/2233/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000141 внесеного 01.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Карабутак Республіка Казахстан та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, тимчасово не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2021 близько 18:00 години на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , по місцю спільного проживання, виник словесний конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , у ході якого в останнього виник злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , тобто вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством.
Під час даного конфлікту ОСОБА_3 знаючи про те, що здоров`я буть-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно наніс один удар дерев`яною палицею по лівій руці ОСОБА_5 .
В результаті вказаного удару, ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми верхньої кінцівки: закритого багатовідламкового перелому діафізу (тіла) ліктьової кістки у нижній третині із забиттям м`яких тканин, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалого (більш як 21 добу) розладу здоров`я.
Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно вчинив злочин за обставин, зазначених у обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих під час досудового розслідування, при цьому показав, що щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати.

Потерпілою від кримінального правопорушення ОСОБА_5 цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Потерпілою було подано до суду письмову заяву, у якій вона просить проводити судовий розгляд без її участі, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Крім власного визнання вини, вина обвинуваченого підтверджується дослідженим у судовому засіданні висновком експерта №846, згідно якого ОСОБА_5 при поступленні 31.07.2021 в стаціонар КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги" було діагностовано травму лівої верхньої кінцівки у вигляді закритого багатовідламкового перелому діалізу (тіла) ліктьової кістки у нижній третині із забиттям м`яких тканин, що утворилась від дії тупого предмета незадовго до звернення ОСОБА_5 по медичну допомогу. Утворення виявленого у ОСОБА_5 перелому за наведених у постанові обставин події, яка мала місце 31.07.2021 не виключається. Виявлена травма не була небезпечною для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесного ушкодження середньої тяжкості - п.п. 2.2.1 і 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми діями, що виразились у умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який згідно статті 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення щодо дружини, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, який вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахування позиції потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України.

Разом з тим, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370,371,373,374,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч. 1ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ у справі дерев`яну палицю від мітли, яка упакована в поліетиленовий мішок та скріплена печаткою, та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції за адресою м.Теребовля, вул. Січових Стрільців, 13 Тернопільської області - після набрання вироком законної сили знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1