ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2521/21 Справа № 208/1972/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Кам`янської окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 , ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що засуджена ОСОБА_8 прибула до ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34» 02.10.2020 року, та за період відбуття покарання в установі не має жодного заохочення.

Також за весь період відбування покарання засуджена характеризується посередньо, соціально-корисну ініціативу у відділенні проявляє формально, мала 6 стягнень.

Окрім того, ОСОБА_8 , відбуваючи покарання в РФ, до праці не залучалась.

Вказує на те, що в судовому засіданні засуджена не виказувала щирого каяття у вчиненому злочині, а лише зазначила, що кається.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_8 довела своє виправлення є передчасним та помилковим, оскільки відсутнє підтвердження, що засуджена стала на шлях виправлення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, ОСОБА_8 засуджена вироком суду РФ, приведеним судом України у відповідність до національного законодавства, до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі за вчинення особливо тяжких злочинів. ОСОБА_8 відбула 3/4 частини строку призначеного судом покарання.
Під час перебування у ФКУВК-1 в м. Вологда РФ ОСОБА_8 характеризувалась добре, має 5 заохочень. Приймала активну участь у діяльності гуртків « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Гуртка кореспондентів», а також щодо санітарії, проявляла особисту ініціативу.
З 02.10.2020 року ОСОБА_8 відбуває покарання в Кам`янській ВК-34, працевлаштована в майстернях установи підсобним робітником, де працює по теперішній час. До роботи ставиться добре.
Вимоги режиму відбуття покарання засуджена не порушує. З 08.01.2021 року є головою самодіяльної секції «Врятуй життя». Приймає участь в роботі з благоустрою установи.
Вину у скоєному злочині ОСОБА_8 визнає, щиро кається у скоєному, стягнень не має.
Окрім того, судом враховано те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, а також, що фізична особа-підприємець ОСОБА_10 гарантійним листом бере на поруки засуджену та гарантує її працевлаштування на повний робочий день.
Також судом враховано те, що ОСОБА_8 є потерпілою по кримінальному провадженню № 0000100 за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст. 149 КК України (торгівля людьми).
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженої та її захисника, які заперечували щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
Так, судом першої інстанції не надано належної оцінки даним, що характеризують особу засудженої, яка має п`ять заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 07.05.2015 року, та за весь період відбування покарання засуджена мала 6 стягнень, які хоч і є погашеними, однак характеризують її поведінку протягом всього періоду відбування покарання, окрім того, після останнього стягнення, яке було застосовано 26.09.2020 року, засуджена ОСОБА_8 жодного заохочення не мала.
Посилання суду на те, що засуджена ставленням до праці довела своє виправлення, не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженою своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
При цьому, твердження суду про те, що ОСОБА_8 вину у скоєному визнає, щиро кається, має постійне місце проживання, а також, що фізична особа-підприємець ОСОБА_10 гарантійним листом бере на поруки засуджену та гарантує її працевлаштування, та те, що ОСОБА_8 є потерпілою по кримінальному провадженню № 0000100, не є безумовними підставами для її умовно-дострокового звільнення, оскільки не визначені положеннями ст.81 КК України.
Крім того, на переконання апеляційного суду, строк покарання, який відбула засуджена є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що вона довела своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 27.05.2023 року.
Також, з наданого ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 витягу з протоколу № 1 від 08.01.2021 року вбачається, що комісією установи було відмовлено у застосуванні до ОСОБА_8 ст.81 КК України, як такій, що власною поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення.
Окрім того, з характеристики на засуджену вбачається, що засуджена ОСОБА_8 характеризувалась негативно, про що свідчать застосовані до неї стягнення, та не весь період відбування покарання працювала.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення враховуються у сукупності всі обставини за весь період перебування у виправній установі.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_8 за весь період відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а клопотання захисника ОСОБА_9 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 - залишенню без задоволення як необгрунтованого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року щодо засудженої ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 - відмовити.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4