Провадження № 1-кс/344/8149/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 29.06.2021 про закриття кримінального провадження № 0000182 від 04.02.2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 29.06.2021 про закриття кримінального провадження № 0000182 від 04.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, у якій просить скасувати дану постанову, мотивуючи це тим, що дізнавачем не було проведено жодної процесуальної дії, окрім допиту потерпілої та допиту ОСОБА_6 . Досудове розслідування завершилось в даному кримінальному провадженні звичайним допитом двох сторін та поспішними висновками дізнавача. Постанова слідчого містить необгрунтовані та завчасні висновки щодо обставин, які повинні бути встановлені.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без участі скаржника. Вимоги скарги підтримав, просив задоволити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився,, подав заяву про розгляд скарги без його участі, у задоволенні скарги просив відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, та матеріали кримінального провадження прихожу до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно із п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно із ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи, що оскаржувану постанову скаржник отримав 13.12.2021, і доказів супротивного матеріали справи не містять, а до слідчого судді звернувся 22.12.2021, то слідчий суддя вважає, що скаржником не пропущено строки звернення до суду.

З матеріалів скарги вбачається, що в провадженні СД Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області перебувало кримінальне провадження № 0000182 від 04.02.2021 року.

В даному провадженні ОСОБА_7 є потерпілою.

Постановою дізнавача СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_8 від 29.06.2021 року кримінальне провадження № 0000182 від 04.02.2021 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В той же час, частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст.2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З положеньст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття,що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Адже, практика ЄСПЛ що до проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства ( рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведеним можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 20.05.2021 року проводилось за заявою ОСОБА_4 від 19.12.2020 року, згідно якої ОСОБА_9 , шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами, які належать їй та членам її родини, в розмір понад 60 000 грн., тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування слідчим проведено допит потерпілої ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зав`язались родинні відносити, в ході яких вони спільно проживали та вели спільний побут.

Так, ч.1 ст. 190 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство .

Так, відповідно до ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована тим, що в діях ОСОБА_9 не встановлено складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Подана скарга не містить посилань, переліку тих слідчих дій, які не провів дізнавач, які б в разі їх проведення могли б суттєво вплинути на результат прийнятого слідчим рішення. Також, скарга не містить посилань в чому виявилась неповнота досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 04.02.2021 року та обґрунтування підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Отже, скаржником не наведено обставин або доказів, які б не були предметом дослідження під час досудового розслідування і спростовують або ставлять під сумнів мотиви, наведені в оскаржуваній постанові.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, за своїм змістом, повністю відповідає вимогамст. 110 КПК України, у тому числі щодо мотивів прийняття відповідної постанови, її обґрунтування та посилання на положення цьогоКодексу, зокрема щодо підстав для закриття кримінального провадження, які передбачені п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України.

Враховуючи ту обставину, що під час досудового розслідування стороною кримінального провадження з боку обвинувачення не здобуто достатніх даних, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення, оскаржувана постанова винесена слідчим з дотриманням вимог КПК України з урахуванням усіх обставин справи, під час досудового розслідування був проведений необхідний об`єм перевірочних дій, який був достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення, а тому зважаючи на вказане вважаю необхідним в задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ст. ст. 9, 22,26,91, 283, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задовленні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 29.06.2021 про закриття кримінального провадження № 0000182 від 04.02.2021 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1