Провадження № 1-кп/243/317/2021
Справа №243/9515/20
УХВАЛА
Іменем України

04 листопада 2021 року Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 6 кримінальне провадження № 0000515 від 10 серпня 2020 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, працюючого машиністом електровозу структурного підрозділу «Лиманське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 14 ч. 1, 27 ч.3, 115 ч. 2, п.п.11,12 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 14 ч. 1, 27 ч.3, 115 ч. 2, п.п.11,12 КК України.
Під час судового розгляду прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 було заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, яке мотивоване тим, що сторона обвинувачення вважає, що перебування на свободі обвинуваченого може сприяти його можливим намірам переховуватись від суду, незаконно впливати на недопитаних свідків, які ще не допитані безпосередньо судом, в тому числі свідка з яким обвинувачений домовлявся про вчинення злочину, та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому сторона обвинувачення вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема ризик можливого переховування від суду, на думку прокурора, обумовлений тим, що ОСОБА_7 є уродженцем м. Макіївка Донецької області та зареєстрований на тимчасово окупованій території. Крім того розлучений, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки його неповнолітня дитина мешкає з матір`ю.
Ризик незаконного впливу на свідків з метою зміни їх показів на свою користь, обумовлений можливістю уникнення кримінальної відповідальності враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.
У зв`язку із вказаним, прокурор зазначила у клопотанні, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 є доцільним, відповідає інтересам суспільства та забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, вказавши, що є офіційно працевлаштованим, має місце проживання та не має наміру перешкоджати розгляду справи у суді.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримала позицію свого підзахисного та просила обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Колегія суддів, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ч.1,2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Колегія суддів зазначає, що ризиками про які було зазначено прокурором у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу є певна ступінь можливості, що обвинувачений вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду справи або ж створять загрозу суспільству, проте, ані тяжкість обвинувачення, ані серйозність покарання не є єдиною підставою для продовження запобіжного заходу,

оскільки при вирішенні вказаного питання, окрім цих обставин, колегія суддів приймає до уваги й інші обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України.
Європейський суд з прав людини зазначає, що у будь якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. Проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року).
Вислухавши та проаналізувавши доводи обвинуваченого та його захисника, колегія суддів зауважує, що особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного чи обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. Тому колегією суддів враховується той факт, що ризики неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого з часом зменшуються, однак зазначає, що на теперішній час вказані прокурором та встановлені судом ризики передбачені ст. 177 КПК України та підстави їх наявності станом на момент розгляду клопотання не стали настільки меншими, щоб суд міг встановити достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для виконання завдань кримінального провадження.
Колегія суддів враховуючи встановлені на теперішній час відомості та обставини про сукупність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 приходить до переконання, що висновки органу досудового розслідування, на які посилається в своєму клопотанні прокурор про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.
Приймаючи до уваги сукупність вищевказаних обставин, колегія суддів не ігнорує та приймає до уваги та до відома позиції, думки та доводи, як обвинуваченого так і його захисника, як сторони захисту на користь обвинуваченого, однак зазначає, що у даному кримінальному провадженні, як в частині пред`явленого обсягу обвинувачення, характеру та тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, так і наявності суспільного інтересу у даному кримінальному провадженні - особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного періоду.
Колегія суддів зазначає, що прокурором під час судового розгляду обґрунтовано доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема що у випадку зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на не пов`язаний з обмеження волі, існують ризики переховування обвинуваченого від суду на тимчасово окупованій території, задля уникнення покарання, оскільки обвинувачений зареєстрований в м. Макіївка, не визнає своєї провини та обвинувачується у готуванні до вчинення особливо тяжкого умисного злочину.
Крім того прокурором доведено в судовому засіданні, що у випадку зміни запобіжного заходу будуть існувати ризик незаконного впливу обвинуваченого на недопитаних свідків з метою зміни їх показань на свою користь, зокрема свідка з яким обвинувачений домовлявся про вчинення злочину.
Прокурором в судовому засіданні також доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів приходить до переконання, що у випадку зміни запобіжного заходу обвинуваченому, існують передумови виникнення негативних наслідків, як для інтересів суспільства так і для відправлення судочинства по даній кримінальній справі в частині всебічності, обґрунтованості та законності ухваленого кінцевого рішення, у зв`язку з чим колегія суддів дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у готуванні до вбивства, вчиненого на замовлення за попередньою змовою групою осіб, колегія суддів доходить до висновку, що підстави для визначення розміру застави відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 376 КПК України, колегія суддів , -
УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000105 від 10 серпня 2020 року відносно обвинуваченого задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 14 ч. 1, 27 ч.3, 115 ч. 2, п.п.11,12 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на 60 (шістдесят) діб, тобто з 04 листопада 2021 року до 02 січня 2022 року включно, з триманням обвинуваченого в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань» (№6).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Повний текст ухвали проголошено 08 листопада 2021 року.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3