Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1865/21

Номер провадження: 1-кп/511/193/21

30.09.2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області в режимі відеоконференції з Малиновським районним судом м.Одеси, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України у кримінальному провадженні № 0000914 від 14 вересня 2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: квартира АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального правопорушення проходив строкову військову службу на посаді патрульного (за рахунок посади інспектора прикордонної служби майстра начальника) 1 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (Тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «солдат», -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває вищевказаний обвинувальний акт на стадії підготовчого судового провадження.

10 вересня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якого останній просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки та втратою суспільної небезпечності його особи.

Обвинувачений в обгрунтування вказаного клопотання зауважив, що він не заперечує факт умисного спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, разом з тим не погоджується з причинами та мотивами своїх дій.

Визнає, що між ним та потерпілим дійсно виникла словесна перепалка з приводу прибирання прилеглої території, але така перепалка мала місце 31 серпня 2020 року, про що зазначено і в обвинувальному акті. В ході цієї перепалки обвинувачений та потерпілий дійшли згоди завершити конфлікт у фізичному протистоянні. Наступного дня, перебуваючи на відпочинку перед виходом в наряд, обвинувачений та потерпілий, за спільною згодою та одночасно почали фізичне протистояння, яке розпочалось з того, що потерпілий ОСОБА_5 вдарив обвинуваченого ногою по його нозі, а обвинувачений у відповідь вдарив кулаком в область голови, після чого потерпілий відповів ударом рукою в область голови обвинуваченого, не спричинивши останньому тілесних ушкоджень. На цьому конфлікт скінчився. ОСОБА_5 не звертався з будь-якими скаргами з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень, а про факт конфлікту співробітники внутрішньої безпеки дізнались з інших джерел.

Обвинувачений ОСОБА_4 зауважив, що він не переслідував мету «продемонструвати свою уявну перевагу та фізичну силу над солдатом ОСОБА_5 , та утвердити свій власний авторитет у війському колективі», як зазначено в обвинувальному акті.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він не мав ні «уявної», ні явної переваги у фізичній силі над ОСОБА_5 , а єдиним мотивом дій обвинуваченого було відстоювання своєї честі та гідності способом, який видавався оптимальним йому та потерпілому.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнає та визнавав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 406 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, але з врахуванням вищезазначених уточнень щодо причин та мотивів вчинення таких дій та щиро кається у вчиненому діянні.

Разом з тим, при оцінці дій обвинуваченого, останній просить звернути увагу на те, що діяння було вчинене ним в період проходження строкової військової служби, яку він скінчив 21 квітня 2021 року та на даний час військовослужбовцем не являється. Вчинене ним діяння не було проявом так званої «дідівщини», на викорінення якої спрямована, в тому числі, норма статті 406 КК України.

Після вчинення правопорушення, обвинувачений продовжив строкову військову службу, після завершення якої отримав від командування військової частини письмову грамоту (подяку) та позитивну характеристику за період служби.

Крім того, обвинувачений позитивно характеризується за місцем своєї постійної роботи на посаді охоронця в ТОВ «ТрансБалтТермінал», в якому він працював до привозу на строкову військову службу та працює на даний час.

На підставі викладеного, обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що на даний час діяння втратило суспільну небезпечність, а він перестав бути суспільно небезпечним, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Позиція учасників розгляду клопотання.
Обвинувачений клопотання підтримав, просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 надіслав заяву, згідно якої він клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності отримав та ознойомився. Проти задоволення вказаного клопотання не заперечує, моральних та майнових претензій до обвинуваченого не має. Просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням з обвинуваченим. Судове засідання, призначене на 30 вересня 2021 року просив проводити у його відсутність у зв`язку з роботою та неможливістю прибути до суду.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, оскільки воно є не обгрунтованим.

Висновки суду за результатами розгляду клопотання.
Частина четверта статті 286 КПК України визначає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Верховний Суд в постанові від 20 травня 2021 року по справі № 756/8302/19 зауважив, що відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звертається до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 48 КК України підстав закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. При цьому норми процесуального закону не зобов`язують суд до початку розгляду зазначеного клопотання встановлювати факт винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Диспозиція статті 48 КК України визначає, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності» - судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 15 квітня 2021 року по справі № 161/1390/19 зазначила, що особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.
З положень статті 12 КК України вбачається, злочин, передбачений частиною 2 статті 406 КК України за класифікацією відноситься до нетяжкого.
При дослідженні матеріалів клопотання, встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 406 КК України, зарекомендував себе виключно з позитивного боку як відповідальний працівник, за характером миролюбний, уникає конфліктних ситуацій, у спілкуванні з колегами рівний, доброзичливий і привітний (а.к.п. 27).

Відповідно до службової характеристики, обвинувачений ОСОБА_4 за час проходження служби зарекомендував себе наступним чином, а саме: програму професійної підготовки засвоює добре; накази, розпорядження вищого командування виконує своєчасно та якісно; здатний переносити психологічні та фізичні навантаження, якісно виконує поставлені завдання; за характером скромний та ввічливий; у колективі користується повагою, підтримує дружні стосунки, комунікабельний, тримається коректно по відношенню до командирів та товаришів по службі (а.к.п. 28).

За вагомий внесок у справу забезпечення надійної охорони державного кордону України, старанність та іціативу, самовідданість і високий професіоналізм проявлений при виконанні обов`язків військової служби, солдат ОСОБА_6 був нагороджений грамотою ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.к.п. 24).

Потерпілий ОСОБА_5 відносно вказаного клопотання зауважив, що він не заперечує проти задоволення клопотання, моральних та майнових претензій до обвинуваченого не має, та просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням з обвинуваченим (а.к.п. 50).

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, позицію потерпілого, виходячи з принципів розумності, справедливості, діючи в межах повноважень та керуючись кримінально процесуальним законодавством, суд прийшов до висновку, що на час судового розгляду в житті обвинуваченого ОСОБА_4 відбулися такі позитивні зміни, які з великою долею ймовірності свідчать, що вказана особа в майбутньому не буде вчиняти кримінальні правопорушення і перестала бути суспільно небезпечною.
За встановлених обставин, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно останнього закриттю.
Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості відносно речових доказів по даному кримінальному провадженню, клопотань щодо визначення долі таких доказів до суду не надходило, тому суд не вбачає підстав, відповідно до статті 100 КПК України для вирішення питання щодо долі речових доказів.
На підставі статей 44, 48 КК України, керуючись статтями 284-286, 372, 394-395 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України у кримінальному провадженні № 0000914 від 14 вересня 2020 року - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 406 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1