УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,.

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

представника КНП «Херсонський обласний заклад

з надання психіатричної допомоги» ХОР: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, в залі суду м. Херсона матеріали провадження за заявою Директора Комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради про припинення застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.07.2020 року ОСОБА_6 , змінено примусовий захід виховного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом на примусовий захід виховного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом.

Відповідно до висновку комісії лікарів- психіатрів Херсонської обласної психіатричної лікарні від 25.11.2021 року №122 за формою 104/о ОСОБА_6 , рекомендує припинення застосування примусового заходу медичного характеру, оскільки відповідно до вказаного висновку стан хворого являється стабільним, відсутні активні ознаки психічного розладу, інші будь-які ознаки соціальної небезпеки, не виявляв та не виявляє протягом усього періоду перебування у даному закладі агресивних тенденцій. За своїм психічним станом потребує запровадження реабілітаційних заходів, вирішення соціальних питань (переведення до будинку-Інтернату для хронічних психічно хворих, де умові перебування передбачають інші аспекти догляду та нагляду.)

З урахуванням викладеного Директор КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР звернувся до суду із заявою про припинення застосованих відносно ОСОБА_6 , заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу (відділення) із звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР наполягала на задоволенні вищевказаної заяви додатково пояснивши, що ОСОБА_6 , пасивний хворий, і відповідно до наданого до подання висновку відсутні будь-які ознаки соціальної небезпеки, крім того зазначила, що останній не видужав, потребує подальшого лікування та приймання медичних препаратів постійно, самостійно він їх примати не зможе, родичів він не має, заклад планує лікувати його в подальшому на добровільній підставі.

ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримала заяву закладу та просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_6 , не видужав, потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру не відпала, крім того сплив термін до якого застосоване примусове лікування, просила відмовити в задоволенні заяви.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 31.07.2020 року відносно ОСОБА_6 , змінено на застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно ч. 1-3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу.

Відповідно до статті 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до п. 20Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року примусові заходи медичного характеру припиняються у зв`язку з одужанням або зміною психічного стану особи настільки, що це виключає очевидну небезпечність для нього та для інших осіб.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 , вчинив суспільно небезпечне діяння, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його дій і його особи в цілому.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №122 від 25.11.2021 вбачається, що на теперішній час ОСОБА_6 , за психічним станом має діагноз: хронічний маячний розлад. За минулий час стан хворого залишається стабільним, відсутні активні ознаки психічного розладу (галюцинації, маячення тощо), не виявляв та не виявляє протягом усього періоду перебування у даному закладі агресивних тенденцій. Психічний стан характеризується наявності вираженого емоційно-вольового зниження. Хворий пасивний, безініціативний. За своїм психічним станом потребує запровадження реабілітаційних заходів, вирішення соціальних питань (переведення до будинку-Інтернату для хронічних психічно хворих, де умові перебування передбачають інші аспекти догляду та нагляду.)

Висновок комісії лікарів психіатрів не має для суду наперед встановленої сили і підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами, відомостями та обставинами, які підлягають встановленню при вирішенні питання, порушеного у заяві керівника закладу з надання психіатричної допомоги.

З вищевказаного висновку вбачається, що він є недостатньо обґрунтованим, оскільки він не доводить, покращення психічного стану ОСОБА_6 .

Так як з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 з 30.01.2013 року по 04.07.2019 р. перебував у психіатричних закладах із суворим наглядом. Виявляв поліморфні психотичні розлади, приймав нейролептики.

З 04.07.2019р. знаходиться у КП Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги . На теперішній час мають місце виражені дефіцітарні розлади психічної діяльності. Маячно трактує обставини правопорушення, виказував на адресу потерпілих ідеї відношення. Не було належним чином сформовано розуміння свого стану та тяжкості скоєного. На тлі лікування поступово стан покращився та за рішенням суду ПЗМХ змінені на госпіталізацію у відділення зі звичайним наглядом. У останній межкомісійний період, стан хворого набув стабільності. Пасивний, малопомітний, коло інтересів обмежено фізіологічними потребами. Не будує планів на майбутнє. Не цікавиться своєю подальшою долею. Продуктивних психотичних розладів не виявляє. Підпорядкований режиму.

Психічний стан характеризується наявністю вираженого емоційно-вольового зниження. Хворий пасивний, безініціативний.

За своїм психічним станом потребує запровадження реабілітаційних заходів, вирішення соціальних питань(переведення до будинку-інтернату для хронічних психічно хворих, де умові перебування передбачають інші аспекти догляду та нагляду.

В судовому засіданні лікарем було підтверджено, що ОСОБА_6 для забезпечення стабільного стану його психічного здоров`я потребує постійного приймання медичних препаратів, самостійно він приймати їх не зможе, лише під контролем лікарів, чи осіб, які б могли забезпечити нагляд за ним та прийняття ліків.

Під час судового засідання ОСОБА_6 підтвердив, що родичів які б могли забезпечити нагляд за ним та прийняття ліків, він не має.

Тобто з наявних документів, висновку та пояснень лікаря вбачається, що стан стійкої ремісії на час надання висновку комісії лікарів вдалося досягти завдяки постійному медикаментозному лікуванню, яке надається ОСОБА_6 , саме у медичному закладі.

Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, судом не вбачається достатніх підстав, саме для припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

З огляду на зазначені обставини, а також те, що хвороба ОСОБА_6 носить хронічний характер, зважаючи на вчинення ним кримінально- суспільно небезпечних діянь, направлених проти життя людини, суд вважає, що не була досягнута мета застосування примусових заходів медичного характеру на час звернення до суду із заявою про їх припинення.

Зі встановлених обставин не вбачається, що стан здоров`я ОСОБА_6 змінився, що останній не становитиме суспільної небезпеки для себе та оточуючих.

Також слід зауважити і на ті обставини, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.01.2021 року продовжено раніш застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного відділення із звичайним наглядом на 6 місяців, тому термін примусових заходів медичного характеру сплив 06.07.2021 року, тобто КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР звернувся із даною заявою після спливу терміну застосованих примусових заходів медичного характеру, порушивши процедуру звернення, враховуючи викладене судом не можуть бути припинені примусові заходи медичного характеру, термін застосування яких сплив.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР про припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст. ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 512, 514, 537, 539 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви Директора Комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради про припинення відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Особа, стосовно якої вирішувалось питання, та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

СуддяОСОБА_1