справа № 196/1081/18
провадження № 1-в/179/45/21
У Х В А Л А

29 жовтня 2021 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника органу з питань пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду смт. Магдалинівка подання начальника Царичанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Царичанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із поданням стосовно громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка булла засуджена Магдалинівським районним судом 11.01.2021 року.

В судове засідання з`явилися прокурор, представник органу пробації.

Засуджена в судові засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що дане подання, підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 19.02.2019 року до Царичанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області на виконання надійшло розпорядження відносно ОСОБА_5 . Станом на 10.08.2021 року уповноважений орган пробації не отримав від засудженої ОСОБА_5 жодної квитанції про сплату штрафу. Сума несплаченого штрафу становить 850 грн. Вирок набрав законної сили 19.02.2019 року, а строк його виконання сплив через два роки, тобто 11.02.2021 року.

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1)два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.185 ч. 1 КК України, та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.80 ч.1 п.1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання начальника Царичанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.80 КК України, ст.539 КПК України, ст.152 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Царичанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського Апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання, крім випадків встановлених КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1