Справа № 462/6612/19
Провадження 1-кп/462/105/21
У Х В А Л А

16 листопада 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представник потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003602 від 04.10.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Волоща, Перемишлянського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003602 від 04.10.2018 року відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження № 0003602 від 04.10.2018 року у зв`язку із закінченням строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбаченого ст. 49 КК України, і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив, вважає таке клопотання підставним.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, просить суд задовольнити таке у повному обсязі.
Представник потерпілого ОСОБА_6 проти заявленого клопотання не заперечив.
Заслухавши доводи прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Окрім цього, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 49 КК визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 , 04.10.2018 року, приблизно о 10 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 при проїзді нерегульованого пішохідного переходу по вул. Виговського, поблизу перехрестя вул. Виговського-Кульпарківська у м Львові, порушив вимоги п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху»; «пішохідний перехід»); 2.3) підпунктів «б» та «д»); 10.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 136 від 06.03.2013 року, які знайшли свій прояв у тому, що він, керуючи транспортним засобом, який перебував у технічно-справному стані, перед початком руху з місця зупинки перед нерегульованим пішохідним переходом, при відсутності завад технічного характеру, які б обмежували видимість по напрямку руху, не переконався у відсутності на шляху перешкоди чи осіб, для яких могла бути створена небезпеки та розпочав рух, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_7 , яка у цей час завершувала перехід дороги по нерегульованому пішохідному переході. У результаті порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, потерпіла ОСОБА_7 отримала закритий внутрішньо-суглобовий черезпідвиростковий перелом обидвох кісток лівої гомілки зі зміщенням фрагментів, закритий двокісточковий перелом правої гомілки з підзвихом стопи дозовні, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Стороною обвинувачення вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто як вчинення порушення правил дорожнього руху України, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, у редакції закону, який діяв на момент скоєння кримінального правопорушення (04.10.2018 року) було передбачено, що такі дії караються штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого, у редакції ч. 1 ст. 286 КК України станом на час вчинення (04.10.2018 року), передбачене покарання штраф від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2-4 ст. 49 КК України).
Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене. Згідно обвинувального акта, кримінальне правопорушення вчинене - 04.10.2018 року.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на вказане, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, щодо інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого, у редакції ч. 1 ст. 286 КК України станом на час вчинення (04.10.2018 року), передбачене покарання штраф від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та з моменту скоєння такого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, у розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов переконання, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 є підставним, відтак таке слід задовольнити і звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження.
Окрім цього, суд зазначає, що в силу змісту ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відтак, цивільний позов (у тому числі з уточненнями) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне залишити без розгляду, оскільки цивільний позов не підлягає розгляду у випадку закриття кримінального провадження.
Суд роз`яснює право потерпілої ОСОБА_7 (цивільного позивача) на звернення з заявленим позовом до суду у порядку цивільного судочинства.
На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 100, 284 - 286, 288, 376 КПК України, ст. 12, 44, 49, 286 КК України, суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0003602 від 04.10.2018 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.
Цивільний позов (з уточненнями) ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - залишити без розгляду.
Речовий доказ:
-автомобіль марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 (а.с. кримінального провадження 65) - повернути законному власнику.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1