ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2776/21 Справа № 194/1101/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000098 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.11.2021 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з електронним засобом контролю за адресою: АДРЕСА_1 , та покласти на обвинуваченого такі обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до суду; - не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім явки до них; - утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та потерпілими по справі; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що в клопотанні прокурор лише перераховує ризики, однак не зазначає обставини, чому вказані ризики не зменшились, та не зазначає про нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Зазначає, що ризики відсутні, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, батьків, також має офіційне джерело доходів, оскільки є фізичною особою підприємцем.
Окрім того, відсутні докази того, що обвинувачений ОСОБА_8 має намір вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, незаконно впливати на свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні.
Вказує на недопустимість застосування практики ЄСПЛ стороною обвинувачення, оскільки в цьому випадку така практика буде використовуватись не на користь засудженого.
Стверджує, що порушено розумність строку тримання особи під вартою, оскільки нових доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого та обгрунтованості підозри не має.
Також зазначає, що застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід є невмотивовано суворим, окрім того, суд першої інстанції у своєму рішенні не зазначив розмір застави.
Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.11.2021 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисних, особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, окрім того, враховано те, що обвинувачений отримує доходи, має міцні соціальні зв`язки, при цьому зазначено, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування та зміни стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Частиною 3 статтею 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Тернівського міського суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000098 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою суду від 23.07.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 13.09.2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане питання, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 315 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також особу обвинуваченого, а тому судом обгрунтовано обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також слід зазначити, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено у підготовчому судовому засіданні, що свідчить про те, що вказане кримінальне провадження тільки призначено до судового розгляду, а тому докази не досліджені, свідки не допитані.
Таким чином, зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини, а також з урахуванням обставин інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень за ч.3 ст.307 КК України, відповідно до яких ОСОБА_8 діяв в організованій групі, де він здійснював керівництво цією групою.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризику переховування.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а тому, відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Доводи захисника про те, що в клопотанні прокурор лише перераховує ризики, однак не зазначає обставини, чому вказані ризики не зменшились, та не зазначає про нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, так як в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, викладені доводи перевірені судом та встановлено, що продовжують існувати ризики.
Твердження захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, батьків, також має офіційне джерело доходів, оскільки є фізичною особою підприємцем, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Посилання захисника на те, що порушено розумність строку тримання особи під вартою колегія суддів вважає безпідставним та таким, що не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки кримінальне провадження тільки призначено до судового розгляду, встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовано 23.07.2021 року.
Доводи апеляційної скарги про те, що нових доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого та обгрунтованості підозри не має, не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.
Посилання захисника на недопустимість застосування практики ЄСПЛ стороною обвинувачення не спростовує висновків суду, які зроблені з урахуванням обставин кримінального провадження, що інкриміновано обвинуваченому, та його особи.
Твердження захисника про те, що судом першої інстанції не було визначено заставу є безпідставним, оскільки, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, зазначене є правом суду.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4