Справа № 308/714/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000569 прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000569, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361 та ч. 2 ст. 361 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.10.2021 року.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 01.10.2021 до чергової частини ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт про те, що в ході оперативно-розшукових заходів було отримано інформації про те, що особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 дiючи за попередньою змовою групою осіб з метою незаконного збагачення, органiзували незаконну діяльність з виготовлення пiдроблених документів, що надають право на безперешкодний перетин державного кордону, а саме негативних результатiв тестування на корона вірусну хворобу (COVID-19) та мiжнародних сертифікатів про вакцинацiю, пiд видом офiцiйних документів.

Окрім того, переслідуючи умисну корисливу мету направлену на отримання неконтрольованого державою прибутку, від незаконноi дiяльностi, дiючи в інтересах всiх учасників групи, отримують замовлення на виготовлення вище вказаних документів на території Ужгородського району та вciєi Закарпатської області, пiсля чого здійснюють безпосереднє виготовлення кустарним способом за допомогою струменевого способу друку з використанням комп`ютерноi технiки iз внесенням до бланкiв вище вказаних документів анкетних даних осіб-замовників. Після чого, виготовленi пiдроблені документи під видом офіційних документів, реалізуються замовникам для безперешкодного перетину державного кордону через мережу осіб посередників, яким замовники добровільно передають грошові кошти за вищевказані документи.

28.01.2022 року під час обшуку, який проводився в громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено мобiльний телефон марки «Iphone 6S», ciрого кольору, який було поміщено та упаковано до спец пакету МВС Украiни №3706951; мобiльний телефон марки «Iphone XS», жовтого кольору, який було поміщено та упаковано до спец пакету МВС України №3706950.

З огляду на викладене виникла необхідність у зверненні до слідчого суді із клопотанням про накладення арешту на вилучені в ході обшуку мобільні телефони, так як вони є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них, прокурор просить накласти арешт на вилучені відповідно до протоколу обшуку від 28.01.2022 року мобільні телефони.
Прокурор у судове засідання не з`явився та подав заяву, відповідно до якої просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутності.
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився та його представник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та вказав, що таке є необґрунтоване та безпідставне. Пояснив, що в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку не було вказано на можливість вилучення мобільної техніки, а також наголосив, що прокурором не доведено мету накладення арешту та значення вилучених мобільних телефонів в якості речових доказів у кримінальному провадженні.
Заслухавши представника власника вилученого майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Витягом з ЄРДР підтверджено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000569 від 02.10.2021 року, попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361 та ч. 2 ст. 361 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що 28.01.2022 року, в ході обшуку в будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено мобiльний телефон марки «Iphone 6S», ciрого кольору, який було поміщено та упаковано до спец пакету МВС Украiни №3706951; мобiльний телефон марки «Iphone XS», жовтого кольору, який було поміщено та упаковано до спец пакету МВС України №3706950.

Постановою слідчого від 28.01.2022 року вищевказані вилучені мобільні телефони в ході обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6)наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із змісту клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування не доведено, що майно, про арешт якого ставиться питання, має значення доказу в даному кримінальному провадженні у розумінні ст. 98 КПК України, підлягає конфіскації чи спеціальній конфіскації.

Слідчий суддя констатує, що ухвалою від 20.01.2022, на підставі якої було надано дозвіл на проведення обшуку у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , обшук надавався з метою відшукання та вилучення виготовлених підроблених документів, бланків офіційних документів, документів, які містять ознаки підробки, грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Проте, слідчим в ході проведення обшуку було вилучено тільки два мобільних телефони.

Крім того, клопотання та додані до нього матеріали не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, про який ідеться в клопотанні прокурора, завдяки чому може бути виконане завдання арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, для виконання якого останній звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, та яке значення мають вилучені мобільні телефони для розслідування кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, подане клопотання не містить підстав для арешту майна, що встановлені КПК України, з посиланням на відповідні положення процесуального закону та мету накладення арешту, що свідчить про недоведеність необхідності накладення арешту на майно, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1