УХВАЛА
Іменем України

17.12.2021 Справа №607/23107/21 Провадження № 1-кс/607/7467/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001708 від 02.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

14.12.2021 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001708 від 02.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.12.2021 накладений арешт на транспортний засіб марки «Renault» моделі «19», 1988 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та користувачем якого є ОСОБА_3 . Заявник зазначає, що на даний час з вказаним транспортним засобом у цьому кримінальному провадженні проведені усі необхідні слідчі дії. За таких підстав ОСОБА_3 вважає, що відпала будь-яка необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак просить скасувати арешт, накладений на даний транспортний засіб ухвалою слідчого судді від 03.12.2021, в частині заборони користуватися цим майном.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити. Додатково зазначив, що власником вказаного автомобіля є його дочка ОСОБА_4 , однак автомобіль перебуває у його постійному користуванні, він здійснює за ним догляд та проводить ремонт, а відтак є його законним володільцем.

У судове засідання прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 не з`явився. Попередньо подав заяву про здійснення судового розгляду без його участі, в якій також вказав, що заперечує проти задоволення клопотання з тих підстав, що автомобіль марки «Renault» моделі «19», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Вказане згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 2 КПК України регламентує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та застосування належної правової процедури.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За змістом ч. 1, 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Тобто при розгляді даного клопотання першочергово слід встановити, чи наділена особа правом на звернення з таким клопотанням.

При вирішенні цього питання слідчий суддя враховує позицію Верховного Суду щодо доведення належності майна особі за відсутності будь-яких документів, які підтверджують право власності на нього, висловлену у постанові від 26.03.2019 (справа № 355/55/18). Колегією суддів зазначено, що належність майна особі може бути визначена за допомогою конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження майном.

Так, зі змісту ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 0312.2021 вбачається, що транспортний засіб марки «Renault» моделі «19», 1988 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 . Разом з тим зазначено, що користувачем даного транспортного засобу є ОСОБА_3 . Також відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником даного автомобіля є ОСОБА_6 , а правом керування наділений ОСОБА_3 .

За таких обставин ОСОБА_3 слід вважати особою, щодо майна якої вирішується питання про скасування арешту і яка має право на відповідні засоби правового захисту, передбачені кримінальним процесуальним законодавством.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.12.2021 накладений арешт на транспортний засіб марки «Renault» моделі «19», 1988 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з тих підстав, що таке майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також з метою збереження речових доказів у цьому кримінальному провадженні та забезпечення проведення усіх необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення дійсних обставин кримінального провадження, зокрема для проведення необхідних експертиз.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, до клопотання долучені копії висновків експертів за результатами судової автотехнічної експертизи № 1308/21-22 від 13.12.2021 та за результатами судової транспортно-трасологічної експертизи № 1307/21-22 від 13.12.2021, які дають підстави дійти висновку про проведення експертиз, необхідних для ефективного досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні та, як наслідок, можливе досягнення мети застосованого арешту та про відсутність потреби в подальшому перебуванні майна під арештом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на володільця майна. Разом з тим сторона обвинувачення у випадку незгоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином обґрунтувати таку незгоду та надати докази на підтвердження своїх заперечень. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жоден учасник не позбавлений можливості надати ці докази.

Так, стороною обвинувачення не доведено існування обставин, які підтверджують, що у разі передачі вказаного транспортного засобу його законному володільцю, такий автомобіль може бути знищений чи прихований.

При цьому слідчим суддею враховано можливість виконання завдання щодо повного та всебічного з`ясування обставин вчиненого кримінального правопорушення без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у частині користування транспортним засобом.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку про досягнення мети застосованого арешту та про відсутність потреби в подальшому зберіганні даного майна на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів, а відтак про обґрунтованість клопотання ОСОБА_3 та необхідність його задоволення.

Керуючись ст. 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.12.2021 на транспортний засіб марки «Renault» моделі «19», 1988 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 та законним володільцем якого є ОСОБА_3 , в частині позбавлення права на користування даним майном.

Передати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «Renault» моделі «19», 1988 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з правом на користування даним автомобілем та без права на його відчуження та розпорядження ним.

Зобов`язати ОСОБА_3 у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні № 0001708 від 02.12.2021 судових експертиз чи інших слідчих або процесуальних дій, об`єктом яких є транспортний засіб марки «Renault» моделі «19», реєстраційний номер НОМЕР_1 , негайно надати даний автомобіль для проведення вказаних слідчих чи процесуальних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1