Провадження № 1-в/638/684/21
УХВАЛА
Іменем України
24 грудня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засуджений - ОСОБА_4

розглянувши клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_4 з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначив, що він відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25), має двох неповнолітніх дітей та хвору матір, яким на теперішній час потрібна допомога та підтримка.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки не приймає участь в роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, не прагне до самоосвіти, має лише два заохочення у 2019 та 2020 роках, проте жодного в 2021 році, не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, а також клопотання засудженого, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 з наступних підстав.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Лебединського районного суду Сумської області від 24.02.2021 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.11.2019 року, більш суворим, призначеним даним вироком, визначено остаточно до відбуття покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 28 лютого 2019 року, кінець строку відбування покарання 28 квітня 2022 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.02.2019 року. З 30 січня 2020 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)».

Відповідно до характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_5 , погодженої з в.о. заступника начальника із соціально виховної та психологічної роботи ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_6 , від 17 серпня 2021 року, засуджений за період відбування покарання випадків порушення вимог режиму тримання не допускав, адміністрацією заохочувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але позитивного прикладу для інших засуджених не подає. До праці ставиться посередньо, не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу. Не приймає участь в роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організаціях їх роботи. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, але виконує їх вимоги під контролем.

За весь час відбування покарання ОСОБА_4 має два заохочення: подяки від 01 жовтня 2019 року та від 24 липня 2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року), умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 24 лютого 2021 року за вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Пунктом 2 Постанови ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

На запит суду щодо відомостей про залучення засудженого ОСОБА_4 до праці ДУ "Олексіївська виправна колонія (№25)" була надана інформація, з якої вбачається, що на оплачувальні роботи ОСОБА_4 виводився лише 5 днів у травні 2020 року та 9 днів у серпні 2021 року, що свідчить про незначний обсяг робіт, які виконувалися ОСОБА_4 добровільно. Відповідно до витягу з протоколу №34 від 18 серпня 2021 засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання - у направленні матеріалів до суду для вирішення питання про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким відмовлено на підставі ст.82 КК України, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Таким чином, при вивченні матеріалів особової справи, судом встановлено, що відомості, які містяться в них, не підтверджують процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Лебединського районного суду Харківської області від 24 лютого 2021 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування та вважає подання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою,у той же строк з моменту отримання ним копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова 28.12.2021 року о 13-15 год.

Суддя ОСОБА_1