Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/618/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001669 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2021 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Знам`янка, Знам`янського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє:
- 21.06.2018 року вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2018 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 326 грн. 88 коп.
Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що 19 жовтня 2020 року близько 16 год. ОСОБА_8 перебував у приміщені супермаркету «Велмарт» ТОВ «Фудком» по вул.Юрія Коваленка, 2-а у м.Кропивницькому та у цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, належного ТОВ «Фудком».

У подальшому ОСОБА_8 , діючи з вказаним умислом, таємно, повторно, з корисливих мотивів та з метою власної наживи, перебуваючи в торговому залі зазначеного супермаркету, викрав зі стелажу магазину навушники безпровідні «BT-TWS», вартістю 799 грн. 99 коп. та акумулятор зовнішній з індикатором «12800мAKY3ATG141», вартістю 269 грн. 99 коп., які заховав у внутрішню кишеню куртки. Продовжуючи вказані злочинні дії, ОСОБА_8 направився до виходу з магазину, вийшовши з торгової зали, умисно не розрахувавшись за викрадений товар, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він після цього був зупинений з викраденим майном, яке належить ТОВ «Фудком», загальною вартістю 1069 грн. 98 коп., співробітниками охорони магазину.

Вказаними діями ОСОБА_8 скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок стосовно ОСОБА_8 змінити. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строк 1 рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2018 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 день.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, яке за своєю суворістю не відповідає обставинам інкримінованого злочину та особі обвинуваченого.

Зокрема, на думку сторони захисту, судом не приділено достатньої уваги особі обвинуваченого, його ставленню до вчиненого, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини.

З наведених підстав захисник вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних вимог захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за обставин, викладених у вироку є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені доказами, ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких за згодою учасників судового провадження, було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішення судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряються відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, то вони є безпідставними.

Так, відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови № 7 від 24.10.2003 року (зі змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням вимог статті 71 КК України, суд першої інстанції в повній мірі дотримався наведених положень кримінального закону та роз`яснень вищевказаної постанови.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що він вчинив закінчений замах на умисний нетяжкий злочин, як особа на обліку у закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, не одружений, не працює, має на утриманні малолітню доньку, осудний, раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового строку, обставини, які пом`якшують покарання,- повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, суд правильно дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначив йому покарання в межах санкцій частини статтей, за якими його визнано винним, у виді позбавлення волі з реальним відбуванням покарання.

Крім того, суд першої інстанції врахував і те, що ОСОБА_8 вчинив дане кримінальне правопорушення у період іспитового строку, призначеного за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2018 року, а тому обґрунтовано призначив остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому не враховано таку обставину, як активне сприяння розкриттю злочину є безпідставним, оскільки активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним.

Проте, підчас досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження таких даних встановлено не було, а тому немає підстав вважати, що у діях обвинуваченого наявна така обставина, як активне сприяння розкриттю злочину.

Не знайшли свого підтвердження і доводи захисника щодо неналежного врахування судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , про наявність на його утриманні малолітньої дитини, оскільки як вбачається з вироку суду першої інстанції, вказана обставина, на яку є посилання в апеляційній скарзі захисника, була врахована судом при призначенні покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, яке за своїм видом і розміром, необхідне і достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, а також відповідає меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України.

Підстав вважати покарання призначене ОСОБА_8 несправедливим внаслідок суворості, а також підстав для його пом`якшення, як того вимагає захисник, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2021 року, стосовно ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4