Справа № 686/2977/19
Провадження № 1-кп/686/638/22
01 лютого 2022 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченої
адвоката ОСОБА_7 ,
-19.07.2018 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 90 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.07.2018 ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 90 (дев`яноста) годин громадських робіт та 25.09.2018 ОСОБА_6 поставлено на облік в Хмельницькому міськрайонному відділі філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області.
18.10.2018 в Хмельницькому міськрайонному відділі філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області ОСОБА_6 ознайомилась, під особистий підпис, з порядком та умовами відбування призначеного їй покарання у виді громадських робіт. Остання була попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування такого покарання та в подальшому отримала направлення в УМК «Дубове» м. Хмельницького для відбування покарання у виді громадських робіт. На підставі цього, 19.10.2018 директором УМК «Дубове» видано наказ № 77-ж про прийняття ОСОБА_6 для відбування покарання у виді громадських робіт.
Так, ОСОБА_6 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про графік виходу на роботу, свідомо ігноруючи покладене на неї зобовязання, без поважних причин, умисно, з метою ухилитися від відбування покарання, починаючи з 24.10.2018 по 30.01.2019 жодного разу не з`явилась для відбування покарання у виді громадських робіт в УМК «Дубове» м. Хмельницького, не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причини, тобто умисно, свідомо ухилялася від виконання покарання у виді громадських робіт.
Таким чином, вказаними протиправними діями ОСОБА_6 , діючи умисно, ухиляється від виконання вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.07.2018 щодо відбування призначеного їй покарання у виді 90 (дев`яноста) годин громадських робіт.
Такі дії ОСОБА_6 суд розцінює, як ухилення засудженою від відбування покарання у виді громадських робіт та кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України.
Винуватість обвинуваченої у вчиненні злочину підтверджується наступними, дослідженими судом доказами.

Показаннями обвинуваченої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні вину визнала, щиро розкаялася та підтвердила факти зазначені в обвинувальну акті та дослідженні в судовому засіданні.

Крім того, вина обвинуваченої підтверджується і іншими, дослідженими судом доказами, зокрема:

- відомостями з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до яких внесено відомості до ЄРДР про те, що 17.01.2019 до Південно-Західного ВнП надійшли матеріали із Хмельницького МРВ філії ДУ « Центр пробації» відносно ОСОБА_6 , яка без поважних причин не виконує покарання у виді громадських робіт згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду;

- відомостями з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25.01.2019, відповідно до яких з Хмельницького МРВ філії ДУ «Центр пробації» вилучено належним чином завірену копію особової справи ОСОБА_6 ;

- відомостями з особової справи ОСОБА_6 , відповідно до яких 25.09.2018 ОСОБА_6 взято на облік Хмельницького МРВ філії ДУ « Центр пробації» для відбуття покарання згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду від 19.07.2018. 18.10.2018 останню ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, відповідальністю в разі невиконання вимог ст. 382 КК України, про що свідчить підписка ОСОБА_6 . 18.10.2018 ОСОБА_6 направлено для відбуття покарання до УМК «Дубове», на підставі чого директором УМК «Дубове» винесено Наказ № 77-ж від 19.10.2018 та складено графік виходу на роботу засудженої;

- відомостями з особової справи ОСОБА_6 , відповідно до яких згідно складеного графіків виходу на роботу жовтень-листопад 2018, табелів виходу на роботу в жовтні листопаді 2018, акту перевірки виконання покарання у виді громадських робіт остання була відсутня на відпрацюванні громадських робіт з невідомих причин в період з 24.10.2018 по 23.11.2018, з 01.12.2018 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 30.01.2019, невідпрацьованими залишились 82 години;

- відомостями з протоколу огляду документу від 30.01.2019, відповідно до яких об`єктом огляду є 21 аркуш паперу формату «А4», на яких відкопійовані матеріали особової справи № 24/2018 заведеної Хмельницьким МРВ філії ДУ «Центр пробації» на засуджену ОСОБА_6 ..

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинувачену, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за встановлених судом обставин, доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню і розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої є рецидив злочину.
При дослідженні особи обвинуваченої встановлено, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, не працює, має на утриманні одну малолітню дитину: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння кримінального правопорушення проти власності.
Санкцією ч. 2 ст. 389 КК України передбачені покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 КК України арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 має малолітнього сина, батьківських прав щодо якого не позбавлена.
Отже, жоден із видів покарань, передбачених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України (арешт або обмеження волі) не може бути призначений обвинуваченій ОСОБА_6 ..

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року суд не в праві перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачену ОСОБА_6 необхідно визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та звільнити від покарання, як особу, до якої не може бути застосований жодний з видів покарання, передбачених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, враховуючи відсутність підстав для закриття провадження та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 не обирався.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та звільнити від покарання як особу, до якої не може бути застосований жодний з видів покарання, передбачених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

Речові докази:

-особову справу № 24/2018 на ОСОБА_6 , яка залишена в межах Хмельницького міськрайонного відділу з питань пробації залишити у розпорядженні Хмельницького РВ філії ДУ «Центр пробації».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1