ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2579/21 Справа № 210/2228/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000096, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має середню освіту, не працюючої, зареєстрованої та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 185 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :
За вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області року ОСОБА_6 визнана винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (однин) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання призначено ОСОБА_6 до відбування 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановлений їй іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік, та покладені відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки.

Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_6 визнана винною за те, що вона 03.04.2021 року приблизно о 08:30 годинні, прийшовши до свого раніше знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , побачила, залишений без нагляду, належний ОСОБА_9 , електричну дриль марки «ІЖ МАШ» моделі «ДУ-800» зеленого кольору, який стояв у коридорі на зарядці. В цей час у ОСОБА_6 , виник корисливий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.
Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди, упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрала вищевказаний електричний дриль марки «ІЖ МАШ» моделі «ДУ-800» зеленого кольору, вартість якого складає 350 гривень, після чого з викраденим майном зникла, обернувши його на свою користь, тим самим заподіявши ОСОБА_10 матеріального збитку у розмірі 350 гривень.

Крім того, діючи повторно, ОСОБА_6 , 14.04.2021 року приблизно о 15:00 годині, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проходячи повз будинку АДРЕСА_3 , побачила, свого знайомого на ім`я ОСОБА_11 , який прибирався у своєму авто, підійшла та привіталась до останнього і побачила, що біля автомобіля лежать різні речі. В цей час у ОСОБА_6 виник корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх настання, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди скориставшись відсутністю уваги свого знайомого ОСОБА_11 , таємно, шляхом вільного доступу викрала зарядний пристрій автоматичний універсальний марки «Сила» 900206 чорно- жовтого кольору, вартість якого складає 551,78 гривень, після чого з викраденим майном зникла, обернувши його на свою користь, тим самим заподіявши ОСОБА_11 матеріального збитку у розмірі 551,78 гривень.

В апеляції:
- прокурор, не оскаржуючи доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженою до покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70, п. б ч. 1 ст. 72 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язати:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок суду першої інстанції є незаконним і підлягає зміні через допущене судом неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України № 2617/VІІІ від 22.11.2018 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, яким внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 185 КК України, зокрема виключений вид покарання як позбавлення волі.

Обвинувачена ОСОБА_12 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, належним чином повідомлена про про дату, час та місце апеляційного розгляду, заяви про перенесення розгляду апеляційної скарги від неї не надходило, враховуючи, що прокурором не заявлені вимоги щодо ухвалення вироку в порядку ст. 421 КПК України, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги здійснюється без її участі.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації її дій за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, є обґрунтованими.
Так, згідно з вироком ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, та за ч. 1 ст. 185 КК України їй призначено покарання у виді одного року позбавлення волі.
Між тим, 01.07.2020 року набрав чинності Закон України № 2617/VІІІ від 22.11.2018 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, яким внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 185 КК України, зокрема виключений такий вид покарання як позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_12 за оскарженим вироком місцевого суду вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, 03.04.2021 року, доводи прокурора в цій частині підлягають задоволенню, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, призначивши обвинуваченій за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі.
Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про необхідність призначення ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання саме у виді обмеження волі строком на 2 роки, оскільки саме таке покарання буде необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Що стосується вимоги прокурора щодо необхідності звільнення ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, то вони не підлягають задоволенню, оскільки погіршують становище обвинуваченої. При цьому прокурор в апеляційній скарзі просив вирок в частині призначення покарання змінити, а вимоги, передбачені ст. 421 КПК України, ним не заявлялись.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
П. 4 ч. 1 ст. 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, є призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи те, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок суду підлягає зміні, що не є погіршенням становища обвинуваченого, тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2021 року щодо ОСОБА_13 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_13 засудженою:
- за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70, п. б ст. 72 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання призначити ОСОБА_13 остаточно покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно з ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_13 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок залиши без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4