ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2275/21 Справа № 178/1722/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000228 за апеляційною скаргою прокурора Криничанського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Гуляйполе Катеринопільського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта базова загальна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, українця, громадянина України, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 50 годин.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування завданої моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, ОСОБА_7 06 травня 2020 року близько 17.30 години (більш точного часу досудовим розслідування встановити не виявилось можливим), перебуваючи за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , побачив, що по його межовій стежці огороду йде ОСОБА_10 . У зазначений час та в зазначеному місці, на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_10 та умисно наніс кулаком правої руки удар по лобній частині голови зліва. Від зазначеного удару ОСОБА_10 не втримався на ногах та впав на землю, після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень умисно коліном ноги, наніс один удар в грудну клітину та один удар кулаком правої руки в ліве око лежачому на землі ОСОБА_10 , завдавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді синців та садна на голові, які відносяться до легких тілесних пошкоджень з незначними скороминущими наслідками, як викликавши розлад здоров`я менше 6 днів (п.п. 2.3.5. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції, ухвалити свій вирок, згідно з яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт строком 60 годин, в решті залишити вирок без змін.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.
Однак, у вироку, яким ОСОБА_7 засуджено до 50 годин громадських робіт будь-які посилання на застосування ст. 69 КК України відсутні, що дозволяє дійти висновку, що суд не застосовував вказану статтю.
Таким чином, суд безпідставно засудив ОСОБА_7 до покарання, яке є меншим від нижньої межі даного виду покарань без застосування ст. 69 КК України, тобто має місце неправильне застосування норм матеріального права.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримала вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, просила її задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухвалене з дотриманням вимог матеріального права кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Враховуючи, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про скасування вироку суду в частині призначеного покарання ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів, вважає обґрунтованими, і такими, що заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Цих вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, суд визнав вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, відсутність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України.
Також, суд взяв до уваги особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є соціально адаптованим, однак, вчинив кримінальне правопорушення щодо особи похилого віку.
З огляду на викладене, суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_7 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт строком 50 годин.
При цьому, суд не взяв до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день, та фактично призначив покарання менше нижньої межі даного виду покарань, без застосування положень ст. 69 КК України.
Відповідно до вимог ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого призначив обвинуваченому покарання, яке не відповідає найнижчій межі даного виду покарань, без застосування ст. 69 КК України, колегія суддів вбачає підстави скасувати оскаржуване судове рішення в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 колегія суддів враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є соціально адаптованим, однак, вчинив кримінальне правопорушення щодо особи похилого віку. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено. До обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт строком 60 годин. При цьому, підстав для застосування, при призначенні покарання обвинуваченому положень ст. 69 КК України, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про необхідність її задоволення та скасування вироку щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, з ухваленням нового вироку.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 413, 419 КПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт строком 60 годин.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4