Провадження №1-кп/761/2927/2021
В И Р О К
іменем України

04 листопада 2021 року місто Київ
Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження №0002174 від 22.06.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костопіль Рівненської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-16.04.2008 вироком Костопольського районного суду Рівненської обл. за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-27.04.2010 вироком Костопольського районного суду Рівненської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 грн.;

-18.11.2014 вироком Костопольського районного суду Рівненської обл. за ч. 1, 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-16.02.2016 вироком Костопольського районного суду Рівненської обл. за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців; в ході перегляду вироку 11.07.2016 засуджений вироком Апеляційного суду Рівненської обл. за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, 17.08.2018 умовно-достроково звільнений від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, з невідбутим строком 11 місяців 2 дні;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,

У С Т А Н О В И В:

21 червня 2021 року, у період часу з 07 години 00 хвилин по 12 годину 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України, проживаючи на той момент та перебуваючи в приміщенні кімнати № 6 хостелу, розташованого по вул. Нагірна, 25/27, у м. Києві, скориставшись відсутністю в даному приміщенні інших осіб, окрім потерпілого ОСОБА_6 , який в той час спав, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, діючи повторно, викрав майно, яке належить згаданому потерпілому, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А5», вартістю 3249 грн., гаманець чорного кольору з написом «Boss», вартістю 100 грн., в якому знаходились грошові кошти готівкою на суму 5980 грн., водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 і паспорт громадянина Киргизстану на ім`я ОСОБА_7 , а також банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , та дисконтні картки, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, а всього майно на суму 9329 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись на власний розсуд викраденим майном, в тому числі паспортом та іншим важливим особистим документом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, беззаперечно підтвердив викладені обставини вчинення злочинів, та при цьому пояснив, що 21 червня 2021 року з 07 години до 12 години перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрав речі сусіда по кімнаті - ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон, гаманець з грошима, документами й картками, якими розпорядився пізніше на власний розсуд.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом, то такі його дії, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 357 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, а тому на думку суду, в даному конкретному випадку є можливість призначати останньому мінімальний розмір обраного покарання, яке передбачене у санкції ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, однак, зважаючи, на те, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення, зокрема, корисливих злочинів, суд вважає необхідним призначити йому найбільш суворий вид покарання, визначений у санкціях наведених норм.

Враховуючи обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_4 вчинив два кримінальних правопорушення, відповідно до правил ст. 70 КК України, суд вважає необхідним призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 є раніше судимою особою за корисливий злочин, на даний час обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, що свідчить про наявність схильності у обвинуваченого до кримінально-протиправного способу життя, а беручи до уваги відсутність у ОСОБА_4 стійких соціальних зв`язків, офіційного місця працевлаштування, тобто стабільного джерела прибутку, суд дійшов висновку щодо наявності реальних ризиків непроцесуальної поведінки, а головним чином ризику переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема з метою ухилення від відбування призначеного покарання, на переконання суду, до набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід, застосований ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, за які йому призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 357 КК України один рік обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді одного року позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, зарахувавши у строк відбування покарання період його тримання під вартою, а саме з 14 вересня 2021 року.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, а саме речі (банківська картка, дисконтні картки), передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , вважати повернутими законному володільцю, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , сім-картку повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1