В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.12.21 року смт Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Оржиця кримінальне провадження №0000194 від 01.07.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Оржиця, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта не повна середня, перебуває у цивільному шлюбі, непрацюючого, утриманців не має, раніше судимого:
30.01.2013 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;

17.05.2013 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.1, 4 ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. 06.11.2015 умовно-достроково звільнений від відбуття покарання з Полтавської ВК (№64), невідбутий строк 1 рік 3 місяці 1 день;

29.06.2016 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяці. 26.04.2019 умовно-достроково звільнений від відбуття покарання з Кременчуцької ВК (№69), невідбутий строк 10 місяців 6 днів;

29.07.2020 Оржицьким районним судом Полтавської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді 2 місяців арешту;

16.12.2020 Оржицьким районним судом Полтавської області за ст. 390-1 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі. У відповідності до ст.75 КК У країни - звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30.06.2021 приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував у господарстві за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 разом із своєю співмешканкою, з якою спільно проживає та ділить спільний побут - потерпілою ОСОБА_6 . В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 - особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.
Діючи по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на умисне заподіяння тілесних ушкоджень відносно ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_6 та кулаком правої руки наніс їй три удари в область лобу. Після цього ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс ОСОБА_6 один удар в лобно-скроневу ділянку справа. Потім ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в праву виличну ділянку та один удар кулаком правої руки в праву щоку. Після цього ОСОБА_5 кулаком своєї правої руки наніс ОСОБА_6 один удар в праву підщелепну ділянку. Потім ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс ОСОБА_6 один удар в область верхньої губи. ОСОБА_6 почала закривати обличчя руками та в цей час ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 двічі правою рукою по тилу правої та лівої кисті. Після цього ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс ОСОБА_6 один удар в ліве передпліччя та один удар в область лівого ліктьового суглобу. Потім ОСОБА_5 кулаком своєї лівої руки наніс ОСОБА_6 один удар в праве плече. Після цього ОСОБА_5 правою ногою вдарив ОСОБА_6 по лівій та правій гомілці по одному разу. Потім ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс ОСОБА_6 один удар в область грудної клітки. Після цього ОСОБА_5 правою ногою наніс по одному удару по лівому та правому стегну. Потім правою ногою наніс ОСОБА_6 один удар в ліву поперекову ділянку. Після цього ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс ОСОБА_6 один удар в тім`яно-потиличну ділянку. Потім ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс ОСОБА_6 один удар в ліву брову та один удар кулаком лівої руки в нижню губу. Потім ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс ОСОБА_6 один удар а область лівої лобно-скроневої ділянки, після цього наніс один удар в область лівої виличної ділянки та один удар в область лівої підщелепної ділянки.
У результаті чого, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 210 від 01.07.2021 тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянці лобу справа, лобно-скроневій ділянці справа, правій виличній ділянці, правої щоки, правій підщелепній ділянці, лівій лобно- скроневій, лівої виличної ділянки, лівій підщелепній ділянці, верхньої губи, тилу правої та лівої кисті, лівого передпліччя, лівого ліктьового суглобу, лівого передпліччя, правого плеча, правої та лівої гомілки, лівої поперекової ділянки, задньої поверхні грудної клітки, лівого та правого стегна, забитих ран лівої брови, нижньої губи, лівої тім`яно потиличної ділянки, і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному щиро кається. Суду пояснив, що 30.06.2021 року приревнував свою співмешканку ОСОБА_6 , був п`яним та став наносити удари по її тілу. Не завжди може контролювати свою поведінку коли вживає алкоголь. З обсягом обвинувачення погоджується повністю. Щодо кількості нанесених тілесних ушкоджень, також погоджується з їх змістом, що викладені у обвинувальному акті.
Показання ОСОБА_5 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор та потерпіла також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, кваліфіковані вірно та така кваліфікація доведена наявними у матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_5 визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, що виразилось у щирому жалю з приводу вчиненого злочину, осуді своєї поведінки, вказане є обставинами, що пом`якшують покарання.
Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком; особу обвинуваченого; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; думку потерпілої, яка викладена у письмовій заяві до суду та інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі. Обмежень у застосуванні такого покарання з огляду на ч.3 ст. 61 КК України в судовому засіданні не встановлено. Саме таке покарання є доцільним, враховує особу обвинуваченого, який маючи шанс на виправлення без ізоляції від суспільства ( застосування положень ст. 75 КК України) не скористався вказаним та знову вчиняє кримінальні правопорушення.
Окрім того, при призначенні остаточного покарання слід врахувати, що відповідно до вироку Оржицького районного суду Полтавської області від 16.12.2020 року ОСОБА_5 було засуджено до покарання за ст. 390-1 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.
Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а відповідно до ч. 4 цієї статті, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, остаточне покарання має бути призначене у вигляді обмеження волі.
До набрання вироком законної сили, суд вважає, що ОСОБА_5 не слід обирати запобіжний захід.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125КК України і призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 16.12.2020 року, остаточно призначивши покарання ОСОБА_5 у вигляді 1 року 2 місяців обмеження волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1