Справа № 302/342/20
Провадження № 1-кп/309/618/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хуст кримінальне провадження №0000086 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2015 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 2 роки

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.121 ч.1, 296 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 12 лютого 2020 року близько 21.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись перед входом в кафе «Зорепад» яке розташоване в АДРЕСА_2 під час словесного конфлікту із громадянином ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , що виник між ними у приміщенні кафе та продовжився на вході в кафе, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, в присутності відвідувачів цього закладу, демонструючи перед ними свою зухвалу поведінку, схопив з стойки бармена кухонний ніж, який використовувався барменом для нарізки продуктів харчування, з яким знаходячись на вході кафе, тримаючи його в правій руці почав ним погрожувати ОСОБА_9 прикладаючи його до горла та живота потерпілого та словесно висловлювати погрози про його застосування. Після чого в конфлікт втрутився присутній ОСОБА_8 , з метою припинити хуліганські дії обвинуваченого, який вперто продовжував хуліганські дії та не реагував на зауваження сторонніх осіб. На зауваження зроблені з боку ОСОБА_8 про припинення хуліганських дії, обвинувачений ОСОБА_7 діючи з особливою зухвалістю наніс однин удар кухонним ножем, який взяв з стійки бару в область живота ОСОБА_8 , після чого кинув ножа та побіг від входу кафе у напрямку дороги і повернувся через короткий проміжок часу. Завданим ударом ножем з боку ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді ушитої колото-різаної рани на шкірних покривах живота зліва та проникаючого ножового поранення черевної порожнини із пошкодженням тонкого кишечника. Згідно з висновком експерта №37 від 18.03.2020 року, тілесні ушкодження заподіяні під час даної пригоди потерпілому ОСОБА_8 ,. відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя на момент заподіяння. Крім цього, під час вказаної пригоди, внаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_7 , що були вчинені з мотивів явної не поваги до суспільства, супроводжувалися особливою зухвалістю, грубим порушенням громадського порядку, що виразилось принизливому ставленні до всіх присутніх громадян, спричиненні ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень було припинено роботу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

За вказані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ст.121 ч.1 та 296 ч.3 КК України.

До Хустського районного суду дане кримінальне провадження надійшло з обвинувальним актом, згідно якого ОСОБА_7 за обставинами пригоди, що сталася 12 лютого 2020 року близько 21.00 години, перед входом в кафе «Зорепад» в АДРЕСА_2 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень за ст.121 ч.1 та ст.296 ч.4 КК України. Так, в обвинувальному акті дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені особою раніше судимою за хуліганство, пов`язані з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчиненні із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. За частиною першою ст.121 Кримінального кодексу України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Під час розгляду справи прокурором ОСОБА_3 до суду подано новий обвинувальний акт від 14.08.2021 року у даному провадженні, що погоджений з керівником Хустської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про обвинувачення ОСОБА_7 за ст.121 ч.1 та ст.296 ч.4 КК України.

За новим обвинувальним актом ОСОБА_7 знову обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень за ст.121 ч.1 та ст.296 ч.4 КК України. Так, згідно нового обвинувального акту дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України як хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені особою раніше судимою за хуліганство, пов`язані з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчиненні із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. За частиною першою ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння. Тобто, як вбачається з попереднього обвинувального акту від 06.04.2020 року та поданого прокурором нового обвинувального акту від 12.08.2021 року, кваліфікуючі ознаки не змінилися і обставини за яких вчинено правопорушення також фактично викладені в незмінному формулюванні.

Встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження, щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ст.296 ч.4 КК України на думку суду не містять достатніх доказів для кваліфікації дій обвинуваченого за частиною четвертою вказаної статті. Оскільки під час судового розгляду судом виявлені обставини для виключення з обвинувачення таких кваліфікуючих ознак хуліганства, як вчинення особою раніше судимою за хуліганство та вчинення хуліганства із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України визнав у повному обсязі за обставин наведених у обвинувальному акті. В частині обвинувачення за ст.296 ч.4 КК України ОСОБА_7 на початку судового розгляду свою вину визнавав частково, зазначивши, що не робив жодного опору особам які намагалися припинити його дії, та не застосував предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, оскільки з стойки бару вхопив звичайний кухонний ніж, який там побачив і в подальшому під час конфлікту наніс ним удар в живіт потерпілому ОСОБА_8 Вибачається перед потерпілим ОСОБА_8 за нанесення йому тяжких тілесних ушкоджень і розуміє що повинен понести за ці дії кримінальну відповідальність, однак просив суд не призначати йому суворе покарання за цей злочин. Після подання прокурором у даному кримінальному провадженні нового обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені злочину передбаченого ст.296 КК України не визнав, заперечивши всі обставини зазначені в обвинуваченні, про вчинення ним хуліганський дій.

В свої показах ОСОБА_7 взагалі заперечив вчинення ним кримінального злочину за ст.296 КК України та стверджував, що під час пригоди 12.02.2020 року близько 21.00 години, перед входом в кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул. Синевирська №3 «А» через конфлікт та неприязні відносини, які виникли між ним та ОСОБА_8 , він наніс ножове поранення останньому. Жодних хуліганських дій в приміщенні кафе не вчиняв та з потерпілим ОСОБА_9 не конфліктував і не спілкувався. Він добре пам`ятає, що схопив кухонний ніж зі стойки бармена та наніс ним удар потерпілому ОСОБА_8 перед входом у кафе. Пояснити мотиви такого вчинку не може, тому що перебував у стані сп`яніння і не пам`ятає більше нічого з тієї події. Після цього, йому розповіли інші особи, які знаходилися в той вечір в кафе «Зорепад», що з присутніми в кафе він не конфліктував та не хуліганив. Обвинувачений пояснив, що під час досудового слідства він оговорив себе у вчиненні хуліганства внаслідок впливу на нього з боку працівників правоохоронних органів та погодився визнати вину у вчиненні злочину передбаченого ст.296 ч.4 КК України. Тому в частині даного обвинувачення поросив його виправдати і винуватим себе не вважає. Також просив суд не брати до уваги посилання представника обвинувачення про складання йому покарань за вироками суду щодо нього, які не набрали законної сили та знаходяться на розгляді в апеляції тривалий час.

Однак, такі твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про його невинуватість у вчиненні хуліганських дій відносно потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_11 під час пригоди 12.02.2020 року, перед входом в кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А», суд вважає голослівними та не підтвердженими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними доказами у матеріалах кримінального провадження.

Такі висновки суд робить на підставі доказів встановлених та перевірених під час судового розгляду, в частині невизнання своєї вини і твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність у його діях злочину передбаченого ст.296 КК України. Наведене ґрунтується на встановлених та перевірених у судовому засіданні доказах, у їх сукупності, що зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні, а також виходячи із заяви про злочин, що подана потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їхніми показами в судовому засіданні, показанням в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протоколом огляду місця події, протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим та підозрюваним, протоколом огляду предметів, речовими доказами у кримінальному провадженні, висновками експерта №17 від 21.02.2020 р. та №18 від 25.02.2020 року, а також, висновками судово-медичної експертизи №36 від 26.02.2020 року та №37 від 18.03.2020 року.

В ході судового розгляду проведено допити потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 показами яких підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень за ст.121 ч.1 та 296 ч.3 КК України.

Так, потерпілий ОСОБА_9 під час його допиту в судовому засіданні пояснив, що викладені в обвинувальному акті обставини про вчинення хуліганських дій та нанесення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_7 під час пригоди 12.02.2020 року, яка почалася в приміщенні та продовжилася перед входом в кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А», Закарпатської області в повній мірі відображені у обвинувачені, з детальним описом подій які відбувалися під час вчинення цих правопорушень. Орган досудового слідства повністю описав та чітко визначив мотиви та спосіб вчинення обвинуваченим злочину відносно нього та потерпілого ОСОБА_8 . Потерпілий ОСОБА_9 в своїх показах ствердив, що 12.02.2020 року біля 21.00 з друзями знаходився в кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А». У вказаному кафе також знаходився ОСОБА_7 який був досить на підпитку та поводився досить неадекватно. Коли він виходив до туалету, то в приміщенні кафе біля стойки бару зіштовхнувся плечима з мешканцем смт. Міжгір`я - ОСОБА_7 , якого до цього візуально впізнавав. Після чого, ОСОБА_7 почав намагатися з`ясовувати стосунки, потягнувши його за руку запропонував вийти поговорити на подвір`я. При виході з кафе ОСОБА_7 міг взяти з стойки бару кухонний, який використовувався барменом. Вийшовши з приміщення кафе, вони зупинилися перед самим входом і в цей час ОСОБА_7 тримав в руках кухонний ніж, який приклав йому до живота. Тоді він відвів руку обвинуваченого, але останній почав прикладати ножа йому в область шиї. У цей момент з кафе вийшов ОСОБА_8 , який побачивши такі дії ОСОБА_7 зробив йому зауваження та просив припинити таку поведінку. Після чого ОСОБА_7 без будь-яких слів наніс ОСОБА_8 один удар ножем, який тримав у руці в область живота, а потім побіг у бік дороги. Через декілька хвилин ОСОБА_7 повернувся на місце події, але ножа у нього вже не було. Не пам`ятає хто викликав швидку медичну допомогу, працівниками якої ОСОБА_8 був доставлений у лікарню. Потерпілий також заявив, що він не отримав ніяких тілесних ушкоджень під час вчинення хуліганських дій обвинуваченим ОСОБА_7 , цивільного позову до нього не заявляв та претензій не має. Питання призначення покарання залишає на вирішення суду.

З показів потерпілого ОСОБА_8 даних в судовому засіданні, так само підтверджуються встановлені органом досудового слідства фактичні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за ст.121 ч.1 та ст.296 ч.3 КК України при обставина викладених в обвинувальному акті під час пригоди 12.02.2020 року, в приміщенні та перед входом в кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А», Закарпатської області. Потерпілий ОСОБА_8 в своїх показаннях зазначив, що 12.02.2020 року біля 21.00 години перебував у кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А» зі своїми друзями. Вони замовили пиво, після чого в кафе зайшли інші особи, серед яких був і знайомий йому ОСОБА_7 . Жодних дружніх або неприязних відносин між ними з обвинуваченим не існувало. ОСОБА_7 був у досить в сп`янілому стані, через деякий час вставав та ходив у приміщенні кафе. Під час їхнього відпочинку, його товариш ОСОБА_9 вставав та виходив до туалету, де проходячи біля стойки бару зустрівся з ОСОБА_7 з яким у них виникла якась розмова. Після чого ОСОБА_7 зі ОСОБА_9 пішли на вихід з кафе. Через декілька хвилин він вийшов на вулицю покрути і перед входом у кафе побачив як ОСОБА_7 , погрожуючи кухонним ножем ОСОБА_9 прикладав його до живота та горла останнього. На що він вмішався та зробив зауваження обвинуваченому, однак після його зауваження ОСОБА_7 зразу наніс йому удар цим ножем в область живота, а потім почав утікати в обік дороги. Йому викликали швидку медичну допомогу та відвезли до лікарні. На початку судового розгляду даної справи ним було подано позовну заяву до ОСОБА_7 про відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди. Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_8 подав заяву від 13.12.2020 року, з проханням завершити у подальшому розгляд справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 він не має, у зв`язку з чим відмовляється від заявленого ним позову і наслідки відмови від позову йому відомі.

В ході судового розгляду також проведено допит свідків по даному кримінальному провадженню, показами яких стверджуються обставини наведені в обвинувачені, що доводять причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому діянь.

Так, допитний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що 12.02.2020 року біля 21.00 години перебував у кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А» зі своїми друзями. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . В цей період у кафе зайшли інші особи, серед яких був місцевий мешканець - ОСОБА_7 , присіли за другий стіл та зробили замовлення. Через короткий проміжок часу ОСОБА_9 виходив з кафе на вулицю та проходячи повз барної стойки зустрівся з ОСОБА_7 , який штовхнув його плечем і між ними відбувся словесний конфлікт. Після чого сам свідок вийшов на вулицю та повертаючись за кілька хвилин, побачив на терасі перед входом в кафе ОСОБА_9 . В цей час із середини кафе вийшов ОСОБА_7 та підійшов до ОСОБА_9 щось розмовляючи, за ним в цю хвилину вийшов ОСОБА_8 . Про що вони розмовляли він не чув, але коли відкрив двері щоб увійти в середину, почув позаду себе крик, що у ОСОБА_7 в руках ніж. Повернувшись побачив як ОСОБА_7 відбіг у сторону дороги, але особисто не бачив самого моменту нанесення ножового поранення, однак коли відійшов з ОСОБА_8 на більш освітлену ділянку перед входом, де останній підняв кофту, він побачив у потерпілого кров в ділянці живота. Повернувшись на місце пригоди ОСОБА_7 агресивно вже не поводився. Була викликана швидка медична допомога, якою відвезли ОСОБА_8 до лікарні.

Свідок ОСОБА_12 під час допиту в судовому засіданні пояснив, що 12.02.2020 року, ввечері разом із своєю знайомою ОСОБА_19 відвідав кафе кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А». В приміщенні кафе також сиділи за окремими столиками знайомі хлопці, серед яких був і ОСОБА_7 та за іншим столом сиділи молоді люди, в яких він візуально впізнавав мешканців смт. Міжгір`я, однак їхніх імен він не знав. З невідомих йому причин хлопці за цими столами почали між собою словесний конфлікт, кричали одне на одного. Тоді він зі своєю дівчиною та ОСОБА_20 вийшов на подвір`я щоб покурити. Після них через 10 хвилин на подвір`я вийшли всі молоді люди, що сиділи в кафе за різними столами та сварилися між собою. Стоячи в стороні від цього конфлікту він почув крик, що ОСОБА_21 когось з цих хлопців вдарив ножом, після чого кафе зачинили і їхній відпочинок припинився. Потім за кілька хвилин приїхала швидка медична допомога та пораненого хлопця відвезли у лікарню.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_13 , яка пояснила, що навчаючись у професійному ліцеї проходила практику, працюючи офіціантом у кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А».12.02.2020 року вона знаходилася на робочому місці в кафе «Зорепад», де близько 21.00 години у кафе відпочивали хлопці, які сиділи в колі своїх друзів за різними столиками. Серед відвідувачів вона багатьох впізнавала як мешканців смт. Міжгіря. Там були і потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 який був у стані сп`яніння. В середині кафе між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник конфлікт та сварка, після якої вони попрямували на вулицю. Однак при виході з кафе ОСОБА_7 взяв зі стойки бару кухонний ніж, яким вони користуються для нарізання продуктів, де перед самим входом у кафе прикладав цей ніж до горла ОСОБА_9 . На вулицю також за хвилину вийшов ОСОБА_8 , який словесно заступився за ОСОБА_9 , однак що далі відбувалося на вулиці не бачила. Вийшла з кафе коли вже ОСОБА_8 отримав ножове поранення, а потім підійшов та попросив серветку щоб зупинити кров. Через декілька хвилин приїхала швидка та забрала ОСОБА_8 у лікарню. Почувши сварку та крик до кафе прийшла власниця - ОСОБА_16 , яка виявила їхній кухонний ніж на вулиці біля кафе та забрала його. У зв`язку з цією подією вони змушені були припинити роботу кафе.

Свідок ОСОБА_16 під час допиту в судовому засіданні пояснила, що є приватним підприємцем і їй належить кафе «Зорепад» в АДРЕСА_2 . Другий поверх цієї будівлі вона використовує для проживання з сім`єю. 12.02.2020 року після 21.00 години, знаходячись на другому поверсі будівлі в житловій частині, вона почула на вулиці шум та крик. Коли вийшла на подвір`я обачила хлопців, які кричали та про щось між собою спорили. Там побачила свого чоловіка ОСОБА_14 який також намагався заспокоїти хлопців. Ніж виявили в снігу на подвір`ї перед кафе і вона віднесла його в середину, так як це був кухонний ніж, який вони використовували для нарізки продуктів. Там вона побачила потерпілого ОСОБА_8 , який сидів на стільчику через ножове поранення в живіт, а потім приїхала швидка медична допомога, працівники якої відвезли потерпілого до лікарні. Саму подію вона не бачила, однак її працівниця ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_7 знаходився у кафе на підпитку, посварився з ОСОБА_9 а потім взяв з стойки бару кухонний ніж, яким перед входом у кафе наніс поранення потерпілому ОСОБА_8 , коли останній намагався заступитися за ОСОБА_9 . У зв`язку із даною подією вона змушена була припинити роботу свого закладу.

Аналогічні покази під час допиту в режимі відеоконференції надав свідок ОСОБА_14 , який пояснив, що разом з дружиною проживають в житловій частині будівлі в АДРЕСА_2 , де розташоване їхнє власне кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 12.02.2020 року, біля 21.00 він займався господарськими питаннями в залі кафе і бачив там дві компанії молодих хлопців, які відпочивали і сиділи за окремими столиками. Між ким з цих хлопців стався конфлікт та сварка в середині кафе він не бачив, але всі вони вийшли на вулицю, а за кілька хвилин він також вийшов на подвір`я, де побачив штовханину між цими хлопцями. Він підійшов до цих хлопців і розштовхав їх щоб вони не сварилися. Під час цього конфлікту, ОСОБА_7 якого він впізнавав був у нетверезому стані та поводився дуже агресивно і з його рук випав ніж, який він забрав та передав своїй дружині. В подальшому ОСОБА_16 цей ніж видала працівникам поліції.

В режимі відеоконференції судом допитано свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що працює барменом у кафе «Зорепад», що розташоване в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А». 12.02.2020 року, вона була на робочому місці біля 21.00 години в приміщенні кафе знаходилися дві компанії молодих людей із мешканців смт. Міжгір`я. Під час застілля між цими молодими людьми виник словесний конфлікт, а потім вони виходили на подвір`я покурити. Яка була причина цієї сварки їй не відомо, однак під час того коли ці молоді люди виходили на подвір`я, один з них повернувся забравши з стойки бару їхній кухонний ніж та вибіг з ним на вулицю. Через кілька хвилин до кафе зайшла власниця ОСОБА_16 , яка поставила ніж на стіл та повідомила, що ОСОБА_21 цим ножом наніс поранення в живіт ОСОБА_22 . Робота кафе була припинена і їх власниця відпустили додому.

Судом також в режимі відеоконференції проведено допит свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що 12.02.2020 року біля 21.00 години він із своїм знайомим ОСОБА_23 відпочивали в кафе «Зорепад», що розташоване в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А». З ними за столиком також знаходився власник цього кафе ОСОБА_14 . В приміщенні кафе находилися за окремим столиками дві компанії молодих людей та дівчат. Серед однієї з цих компаній дуже виділялися двоє хлопців на підпитку, на прізвище ОСОБА_24 та вели себе зневажливо, чіпляючись до інших відвідувачів. На протязі кількох хвилин всі ці молоді люди повиходили на подвір`я де скупчилися біля вхідних воріт та альтанки і сперечалися між собою. Потім з цього скупчення було чути крик що хтось має ніж, тоді вмішався власник кафе ОСОБА_14 який від ОСОБА_21 вибив цей ніж та передав його в середину кафе. Після цього приїхала швидка і одного з молодих хлопців відвезли до лікарні. Кафе було зачинено тому він зі своїм знайомим пішов додому.

Окрім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому діянь при обставинах зазначених у обвинуваченні доводиться дослідженими матеріалами кримінального провадження №0000086:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань стверджується факт внесення відомостей про вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 правопорушення за ст.121 ч.1 та ст. 296 ч.4 КК України, під час події 12.02.2021 року в кафе «Зорепад», що розташоване в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А»;

заявою потерпілого ОСОБА_8 , прийнятою 12.02.2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 під час події під час події 12.02.2021 року в кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А» вчиняючи хуліганські дії відносно ОСОБА_9 та відносно нього . заподіяв йому тяжке тілесне ушкодження;

- оглядом місця події з доданою фото таблицею від 12.02.2020 року, а саме: в приміщенні кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А» та на подвір`ї біля кафе зафіксовано обстановку, сліди на місці пригоди із вилученням речового доказу кухонного ножа, що свідчать про пригоду, яка сталася з участю обвинуваченого та потерпілих 12.02.2020 року біля 21.00 години у вказаному закладі торгівлі;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.02.2020 року в обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено алкогольне сп`яніння на 22 годину 30 хвилин 12.02.2020 р. ( 2,80 пром.);

- висновком експерта №37 від 13.03.2020 року, у потерпілого ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді ушитої колото-різаної рани на шкірних покривах живота зліва та проникаючого ножового поранення черевної порожнини із пошкодженням тонкого кишечника. Вказані тілесні ушкодження заподіяні під час пригоди 12.02.2020 р. потерпілому ОСОБА_8 ,. відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя на момент заподіяння. Тяжкі тілесні ушкодження потерпілого, виникли внаслідок дії гострого колюче-ріжучого плоского предмету типу клинка ножа, який мав гострий край (лезо) та обушок по ударному механізму дії, після нанесення ним удару сторонньою особою;

- висновком експерта №36 від 26.02.2020 року, у обвинуваченого ОСОБА_7 яких небудь тілесних ушкоджень на шкірних покривах тіла, слизових оболонок, які б вкладалися в час пригоди 12.02.2020 року не виявлено;

- висновками експерта цитолога судового №17 від 21.02.2020 року та №18 від 25.02.2020 року, поведено експертизу рідкої крові потерпілого ОСОБА_8 та експертизу кухонного ножа вилученого з місця пригоди 12.02.2020 року, якими встановлено групу крові потерпілого, що співпадає з групою крові особи чоловічої статі, від якої на клинку ножа вилученого з місця події залишені знайдені сліди крові;

- протоколом огляду предметів від 13.02.2020 року, на вилученій від потерпілого ОСОБА_8 спортивній кофті та футболці, в яких він був одягнений під час пригоди 12.02.2020 року, зафіксовано сліди від прорізу тканини на даних речах із слідами темно -бурого кольору;

- проведеним слідчим експериментом від 14.02.2020 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_7 , показав як відбувалася подія 12.02.2020 року кафе «Зорепад», що розташоване в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А» між ними та потерпілим ОСОБА_8 , коли він наніс останньому тяжкі тілесні ушкодження. Слідчий експеримент зафіксовано на відеокамеру та флеш носій і ці дані обвинувачений у судовому засіданні не заперечував;

- проведеним слідчим експериментом від 26.03.2020 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 показав як відбувалася подія 12.02.2020 року кафе «Зорепад», що розташоване в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А» між ними та обвинуваченим ОСОБА_7 , коли йому були нанесені тяжкі тілесні ушкодження. Слідчий експеримент зафіксовано на відеокамеру та флеш носій і ці дані обвинувачений у судовому засіданні не заперечував.

До суду у даному кримінальному проваджені скеровано обвинувальний акт від 06.04.2020 року, в якому ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України - хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені особою раніше судимою за хуліганство, пов`язані з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчиненні із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та вчиненні кримінального правопорушення передбаченого та ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Під час судового розгляду прокурором подано новий обвинувальний акт від 16.08.2021 року з посиланням на нові обставини, що встановлені підчас судового розгляду, за фактом події 12.02.2020 року, в якому ОСОБА_7 звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 та ч.1 ст. 121 КК України. При порівнянні нового обвинувального акту з попереднім обвинувальним актом від 06.04.2020 року, кваліфікуючі ознаки не змінилися і обставини за яких вчинено правопорушення також фактично викладені в незмінному формулюванні.

Однак, під час судового розгляду кримінального провадження, судом встановлені підстави, які вказують на необхідність виключення з обвинувачення ОСОБА_7 за ст.296 КК України таких кваліфікуючих ознак, як вчинення особою раніше судимою за хуліганство та, вчинення хуліганства із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Таких висновків суд дійшов виходячи з наступних підстав.

Диспозиція частини четвертої статі 296 КК України передбачає відповідальність за вчинення хуліганства із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Як вбачається з встановлених у судовому засіданні обставин у даному кримінальному провадженні, що перевірені належними та допустим доказами, ОСОБА_7 , 12.02.2020 року біля 21.00 години, перебуваючи в приміщенні кафе «Зорепад» по вул.Синевирська №3 «А» в смт. Міжгір`я, умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, почав вчинювати хуліганські дії, що супроводжувались особливою зухвалістю, в ході яких, серед іншого, умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 удар кухонним ножом в область живота, який він безпосередньо перед цим взяв з стойки бару в цьому ж кафе, внаслідок чого потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Вказавши про те, що кухонний ніж був спеціально пристосованим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, орган досудового слідства кваліфікував хуліганські дії ОСОБА_7 за ч.4 ст. 296 КК України.

З такою кваліфікацією в даному випадку суд погодитися не може, оскільки відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство», спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій. Застосування або спроба застосування предметів, підібраних на місці злочину, які не були спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, не дає підстав для кваліфікації дій винного за ч.4 ст.296 КК України.

Як встановлено судом, кухонний ніж ОСОБА_7 взяв вже безпосередньо на місці скоєння кримінального правопорушення та в процесі вчинення хуліганський дій, коли прослідував на вихід з кафе за потерпілим ОСОБА_9 де перед самим входом з`ясовував з ним стосунки, фактично одразу наніс цим ножом удар іншому потерпілому ОСОБА_25 , який заступився за потерпілого, намагаючись таким чином припинити його хуліганські дії. Фактично, жодним чином для цього не пристосовуючи взятий ніж, (не видозмінюючи, не перероблюючи), а навпаки умисел на його використання у обвинуваченого, за матеріалами кримінального провадження, виник спонтанно та ситуативно, а тому посилання органну досудового слідства та прокурора на те, що даний був спеціально пристосованим предметом для нанесення тілесних ушкоджень під час хуліганства є неправильним та підлягає виключенню з фактичних обставин справи та обвинувального акту.

Крім цього, в обвинуваченні вказується на наявність такої кваліфікуючої ознаки у діях ОСОБА_7 за ст.296 КК України, як вчинення злочину особою раніше судимою за хуліганство і в судових дебатах прокурор просив вирішити питання про складання покарань у даному кримінальному провадженні з покараннями визначеними за вироками, що не набрали законної сили. Такі твердження обвинувачення гуртуються на тому, що ОСОБА_7 засуджений вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.04.2017 року за ч.2 ст.185 та ч.1 ст.296 КК України, яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 7 місяців та 15 днів (вирок не набрав законної сили). Також ОСОБА_7 засуджений вироком Міжгірського райсуду від 21.06.2019 року за ст.185 ч.3 КК України із застосуванням ст.ст. 98,102,103 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання вироком від 02.09.2015 - 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання - 3 роки 9 місяців позбавлення волі (вирок не набрав законної сили.) Обидва кримінальні провадження до сьогоднішнього дня знаходиться на розгляді в Закарпатському апеляційному суді. За таких обставин хуліганські дії вчинені повторно без наявності судимості за такий злочин не є підставою для кваліфікації за цією ознакою, вчиненого у даному випадку злочину за ч.3 ст.296 КК України, але враховується як обтяжуюча обставина відповідно до ч.1 ст.67 КК України.

З огляду на викладене та беручи до уваги встановлені судом підставі у сукупності доказів у справі, якими встановлено вчинення хуліганства ОСОБА_7 12.02.2020 р. в приміщенні кафе «Зорепад» по вул.Синевирська №3 «А» в смт. Міжгір`я Закарпатської області хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язаного з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч.4 ст. 296 КК України на ч.3 ст. 296 КК України, виключивши також з обвинувачення кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину особою раніше судимою за хуліганство.

Беручи до уваги наведені вище обставини, суд констатує, що твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про його невинуватість у вчиненні хуліганських дій відносно потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_11 під час пригоди 12.02.2020 року, перед входом в кафе «Зорепад» в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А», нічим не підтверджені, є голослівними та спростовуються наявними доказами у матеріалах кримінального провадження. Виходячи з доказів встановлених та перевірених під час судового розгляду, в частині невизнання своєї вини і твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність у його діях злочину передбаченого ст.296 КК України, суд вважає безпідставними і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на встановлене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ст.121 ч.1 та ст.296 ч.3 КК України доведена повністю. Зокрема визнанням своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчинені злочину за ч.1 ст.121 КК України та наявними матеріалами кримінального провадження

Таким чином, судом встановлено, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_7 під час події 12.02.2020 року, біля 21.00 години перед входом в кафе «Зорепад», що розташоване в АДРЕСА_2 спричинивши ножове поранення в область живота потерпілому ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, за кваліфікуючими ознаками, заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя у момент його заподіяння.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 під час події 12.02.2020 року, біля 21.00 години знаходячись в приміщенні кафе «Зорепад», що розташоване в смт. Міжгір`я по вул.Синевирська №3 «А» Закарпатської області та перед його входом, умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, почав вчиняти хуліганські дії, відносно потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , що супроводжувались особливою зухвалістю. В ході яких, взяв кухонний ніж з стойки бару, приставляв його в область живота та шиї потерпілому ОСОБА_9 , після чого умисно наніс цим ножом потерпілому ОСОБА_8 удар в область живота через те, що останній заступився за потерпілого ОСОБА_9 та вимагав від нього припинити протиправні дії. Таким чином обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.296 КК України - хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується посередньо, скарг на його поведінку до виконавчого комітету Міжгірської селищної ради не надходило.

Згідно відповіді на вимогу УІАЗ ГУНП в Закарпатській області надана інформація, за якою ОСОБА_7 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна, однак попередні судимості погашені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ст.121 ч.1 КК України суд відповідно до ст.66 КК України враховує обставини, які пом`якшують покарання визнав свою вину по вказаному епізоду обвинувачення, щиро розкаявся за вчинений злочин та сприяв у його розкритті.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, суд по обох епізодах обвинувачення, визнає вчинення ним кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, а також по епізоду вчинення хуліганства враховує рецидив злочинів.

Крім цього, у матеріалах кримінального провадження наявний протокол затримання обвинуваченого де вказано, що за вчинення кримінальних правопорушень за ст.121 ч.1 та ст.296 ч.4 КК України ОСОБА_7 затриманий 12.02.2020 року, йому повідомлено про підозру та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Даний запобіжний захід обвинуваченого діє на даний час.

В матеріалах справи наявні докази подані прокурором, з яких вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.04.2017 року за ч.2 ст.185 та ч.1 ст.296 КК України, яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 7 місяців та 15 днів (вирок не набрав законної сили). Також ОСОБА_7 засуджений вироком Міжгірського райсуду від 21.06.2019 року за ст.185 ч.3 КК України із застосуванням ст.ст. 98,102,103 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання вироком від 02.09.2015 - 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання - 3 роки 9 місяців позбавлення волі (вирок не набрав законної сили). Обидва кримінальні провадження на сьогоднішній день знаходиться на розгляді в Закарпатському апеляційному суді. Тому при визначенні покарання у даному кримінальному проваджені, суд позбавлений можливості вирішувати питання складання покарань на підставі вище вказаних вироків, відповідно положень визначених ст.ст.70, 71 КК України.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Тому, беручи до уваги наведене, суд з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів обвинуваченим ОСОБА_7 , беручи до уваги дані що його характеризують, з врахуванням того що обвинувачений уже був засуджений неодноразово за вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних з таємним заволодінням чужого майна, та думку потерпілих, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, яке буде достатнім для його виправлення та перевиховання.

Строк відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 23.00 години 12 лютого 2020 року. Запобіжний захід відносно обвинуваченого, до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою залишити без змін, зарахувавши в строк відбування покарання період його перебування в умовах тримання під вартою.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_8 про відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, слід залишити без розгляду через відмову потерпілого від позову, яку суд приймає згідно зави потерпілого. Потерпілим ОСОБА_9 цивільного позову у даному провадженні не заявлялося.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Питання речових доказів слід вирішувати у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С УД И В:

Визнати винуватим ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:

- передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді шести років позбавлення волі;

- передбаченого ст.291 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді шести років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 за цим вироком рахувати з моменту його затримання, з 23.00 години 12 лютого 2020 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі зазначені в обвинувальному акті - кухонний ніж, чоловічу футболку та спортивну кофту з прорізами тканини та слідами темно-бурого кольору схожої на кров, які зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1