ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, офіційно не працевлаштованого, одруженого, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року у задоволенні клопотання слідчої СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , що погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 було відмовлено.
Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти негайно в залі суду.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:
-з`являтись за першою вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;
-повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;
-заборонити підозрюваному спілкування із свідками та потерпілим по кримінальному провадженню № 0001593 від 18.12.2021 року у будь-якому вигляді, окрім як за дозволом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;
-не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановлено до 19 лютого 2022 року включно.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. В цей же час, підозрюваний одружений, має постійне місце мешкання, двох неповнолітніх дітей. Підозрюваний визнає сам факт заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, тобто свою причетність до вчинення злочину не заперечує.
Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Прокурор не погодився з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2021 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_11 , щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 погодженого з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_11 , щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без внесення застави.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вищевказана ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2021 року є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням судом вимог кримінального процесуального закону.
Слідчим суддею наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України взагалі не перевірялась.
Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: у ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, останній вчинив кримінальне правопорушення та може покинути території Дніпропетровської області та України, а враховуючи, що Дніпропетровська область значно наближена до кордонів територія яких, визначена статусом тимчасово окупованою територію з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному правопорушенні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості на даний час не буде виходити за межі розумного строку, відповідає вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_12 вказаного злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, репутації підозрюваного, майновому стану.
Вважає, що висновки суду необгрунтовані, оскільки в клопотанні слідчого, з урахуванням вимог ст.ст. 184, 178 КПК України, вказані також інші підстави для обрання запобіжного заходу, їх наявність обґрунтовано матеріалами кримінального провадження, які долучено до матеріалів щодо обрання запобіжного заходу.
Виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, вважає, що прокурор та слідчий довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
У досудового розслідування є неспростовні підстави вважати, що у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному правопорушенні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Апелянт зазначає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, які вважали за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляцію прокурора без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як встановлено в ході апеляційного перегляду, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції у задоволенні клопотання слідчої СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , що погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 було відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19 лютого 2022 року.
Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді цілком слушними, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2021 року за №0001593.
Наявними матеріалами встановлено, що слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_7 будучи особою, відносно якої направлений обвинувальний акт о суду за ч.1 ст.115, ч.2 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи.
Так, 18.12.2021 приблизно о 15:00 год. ОСОБА_7 знаходився у приміщенні кафе ФОП « ОСОБА_13 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав алкогольні напої разом з раніше малознайомим йому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Цього ж дня, приблизно о 15:50 год., перебуваючи у приміщенні кафе ФОП « ОСОБА_13 » за вказаною адресою, між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті раніше малознайомому ОСОБА_14 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті ОСОБА_14 , 18.12.2021 приблизно о 15:50 год., ОСОБА_7 діючи умисно, передбачаючи наслідки у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_14 та бажаючи їх настання, маючи при собі у правій кишені одягненої на ньому куртки спеціально пристосований предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме кухонний ніж, скориставшись тим, що потерпілий перебуває у стані алкогольного сп`яніння, встав зі стільця біля столику за яким останні вживали алкогольні напої, скоротив відстань між потерпілим, який у цей час стояв біля вказаного столику, дістав з правої кишені одягненої на ньому куртки кухонний ніж, та тримаючи його у правій руці, наніс потерпілому один удар лезом клинка ножу в область шиї праворуч та один удар в область грудної клітини праворуч ОСОБА_14 , тим самим вважаючи, що він довів свій злочинний умисел до кінця, після чого з місця злочину втік.
Однак, ОСОБА_7 виконавши всі дії, які він вважав необхідними для настання смерті ОСОБА_14 , не довів свій злочинний намір направлений на позбавлення життя останнього. до кінця, з причин, що не залежали від його волі, а саме завдяки своєчасно наданій йому медичної допомоги.
Відповідно до медичної довідки наданої КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР потерпілому ОСОБА_14 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення шиї та грудної клітини праворуч.
Умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
18.12.2021 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
19.12.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції свого рішення та задоволенням клопотання слідчого.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, прийшов до помилкового висновку про необхідність відмови у його задоволенні через недоведеність прокурором у суді того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам.
Колегія суддів за результатами апеляційного розгляду приходить до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 лютого 2022 року, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого, що в даному випадку також визнав і слідчий суддя місцевого суду.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:
- про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_7 усвідомлює, що він підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, тому є підстави вважати, що він усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, та/або суду. Також, ОСОБА_7 усвідомлює, що до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська направлені обвинувальні акти за вчинення тяжких корисливих злочинів та злочинів проти життя та здоров`я особи за ч.1 ст.115, ч.2 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, що у подальшому може вплинути на міру призначеного йому покарання.
- про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_7 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки останньому відомо їх місце роботи, шляхом вмовляння, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показів, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні.
- про наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_7 не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що може спонукати його до вчинення нових умисних злочинів.
У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_7 , у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне з цих підстав апеляційну скаргу прокурора задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Тож колегія суддів, враховуючи викладені обставини, той факт, що дане кримінальне правопорушення було вчинено із застосування насильства, та керуючись вищенаведеними нормами закону, вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави на підставі п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України - скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 лютого 2022 року, взявши його під варту в залі суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчої СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , що погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 лютого 2022 року без визначення застави.
Підозрюваного ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4