ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/366/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження № 11-сс/817/366/21 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.09.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.09.2021 року клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , задоволено частково та застосовано останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 гривень. Також даною ухвалою відхилено скаргу захисника на незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Вважає, що висновки слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також щодо наявності обґрунтованої підозри та недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, визнає вину та сприяє слідству.

Також просить повторно розглянути в порядку статті 206 КПК України скаргу щодо незаконного затримання ОСОБА_7 .

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження у звязку з отриманням повного тексту ухвали 06 вересня 2021 року.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Колегія суддів вважає підставним клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ним наведена ним причина пропуску вказаного строку написання апеляційної скарги після проголошення повного тексту судовго рішення є поважною, а тому його слід задовольнити.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001207 від 31.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 30 серпня 2021 року о 22 год 30 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України.

31.08.2021 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Перевіряючи доводи сторони захисту на предмет відсутності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, щодо можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідка та вчинення інших кримінальних праворушень, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, взявши до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винним, а також те, що свідок ОСОБА_10 є його знайомою та у звязку з необхідністю дотримання приниципу безпосереднього її допиту у суді існує ризик схиляння її до зміни наданих на досудовому слідстві показань, також врахував позицію ЄСПЛ у рішенні Клоот проти Бельгії від 12.12.1991 року згідно з яким: ризик вчинення нових кримінальних правопорушень має місце коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, виходячи з того, що він є раніше судимою особою, підозрюється у вчиненні злочину з застосуванням насильства.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується і з висновком слідчого судді про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування, оскільки такий не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам визначеними ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту про недоведеність обгрунтованої підозри та існування ризиків передбачених ст.177 КПК України суперечать наявним доказам і фактичним обставинам справи, а тому не заслуговують на увагу.

Також при розгляді скарги захисника ОСОБА_8 щодо незаконності затримання ОСОБА_7 слідчим суддею перевірено наведені обставини та за результатами судового розгляду не здобуто доказів, які б свідчили про незаконність затримання підозрюваного.

Крім того, з урахуванням заяви ОСОБА_7 про застосування до нього фізичного насильства з боку працівників поліції 30 серпня 2021 року під час його затримання, слідчим суддею зафіксовано таку заяву та зобов`язано слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні забезпечити невідкладене проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_7 та доручено керівнику Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у м. Львів провести дослідження фактів викладених підозрюваним.

Відтак ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.09.2021 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді