УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Олександрівка, Бориспільського р-ну., Київської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді головного юрисконсульта Інституту розведення і генетики тварин НААН, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні №0000094, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2021, -
В С Т А Н О В И В:
05 жовтня 2021 року до Шевченківського районного суду міста Києва звернувся прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий зазначив, що Київською обласною прокуратурою здійснюється нагляд за дотриманням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000094, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилалися на відсутність обставин на підтвердження ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для продовження діючого запобіжного заходу. Вказав, що виконує всі, покладенні на нього ухвалою слідчого судді обов`язки та сприяє ефективному досудовому розслідуванню. Крім того, зазначив що має хворих батьків, за якими потрібен догляд.
За таких обставин, підозрюваний просить клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Слідчого управління ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000094, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2021, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

07 липня 2021 року слідчий за погодженням з прокурором повідомив ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368КК України, у кримінальному провадженні №0000094 від 14.04.2021.

08 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладанням на останнього обов?язків до 05.09.2021 включно.

31 серпня 2021 року заступник керівника Київської обласної прокуратури продовжив строк досудового розслідування до трьох місяців у кримінальному провадженні №0000094 від 14.04.2021.

03 вересня 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк застосування запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 з покладанням на останнього обов?язків до 07.10.2021 включно

01 жовтня 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування до шести місяців у кримінальному провадженні №0000094 від 14.04.2021.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У свою чергу, відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та встановлена слідчим суддею в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2021.
Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під домашнім арештом, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Зазначаючи про наявність ризиків та необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом, прокурор зазначає:
Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під домашнім арештом, останній може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення від покарання.

Ризики, передбаченні п.п. 2,3 ч.1 ст.177 КПК України, обгрунтовуються тим, що ОСОБА_4 , працюючи юрисконсультом Інституту, може вплинути на його працівників, які можуть бути свідками у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів чи приховання документів Інституту, необхідних для органу досудового розслідування, а маючи доступ до документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може знищити та приховати їх з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, прокурор вказує на існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки органом досудового розслідування вилучено чорнові записи, що підтверджують надання у користування іншим фізичним та юридичним особам інших приміщень Інституту без оформлення договору оренди.

Крім того, вказує на те, що необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зумовлена тим, що строк дії запобіжного заходу закінчується 07.10.2021, однак завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, у зв`язку із особливою складністю провадження та необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які потребують додаткового часу.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо існування інших, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на наявність яких у клопотанні посилається слідчий, а саме: можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання є недоведеним, у тому числі і прокурором у судовому засіданні.

Водночас, слідчий суддя вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не може ґрунтуватись лише на тому, що кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, відноситься до категорії особливо тяжких, а також на тому, що підозрюваний може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, необґрунтовані ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути підставою для продовження строку застосування запобіжного заходу, на підтвердження чого Європейський суд з прав людини у справі «Мхітарян проти Російської Федерації», зазначив, що «на національній владі лежить обов`язок встановити існування конкретних фактів, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою. Перекладання на затриману особу тягаря доведення цих аргументів рівносильне скасуванню правила ст. 5 Конвенції, яка оголошує взяття під варту винятком з права на свободу, яке допустимо тільки в суворо визначених обставинах».
У той же час, слідчий суддя вважає доводи підозрюваного, такими, що заслуговують на увагу, оскільки необхідність знаходження підозрюваного під домашнім арештом не виправдано з точки зору дієвості даного кримінального провадження, враховуючи також, що підозрюваний не зловживав своїми правами та обов`язками. Доказів зворотнього прокурором в судовому засіданні не надано.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Згідно постанови Європейського суду з прав людини від 13.03.2007 у справі «Кастравець проти Молдови», особа звинувачена в скоєні злочину повинна завжди звільнятися з під варти, якщо держава-відповідач не продемонструє, що є вагомі та достатні причини які виправдовують особу тримання її під вартою.
У ході судового розгляду даного клопотання слідчим суддею враховуються обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, соціальні зв`язки, наявність утриманців та офіційного місця працевлаштування, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України. На думку слідчого судді, обраний запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо неправомірним для нього.
Зважаючи на те, що підозрюваним надано слідчому судді достатні докази, які свідчать про те, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 зменшилися, що свідчить про можливість запобігання зазначеним в КПК України ризикам шляхом зміни підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання. Оскільки саме такий запобіжний захід щодо підозрюваного зможе забезпечити належне виконання своїх обов`язків та поведінки підозрюваного.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У свою чергу, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання терміном на 2 (два) місяці, тобто до 05 грудня 2021 року включно, та покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 21, 22, 177-179, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 532, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбаченні ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;
- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Визначити термін дії покладених на підозрюваного обов`язків строком на 2 (два) місяці, тобто до 05 грудня 2021 року включно.
У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладається на слідчого, а з моменту надходження справи до суду на прокурора.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.
Повний текст ухвали оголошено 11 жовтня 2021 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1