Справа №345/5687/21
Провадження № 1-кп/345/112/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 кримінальне провадження про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин:

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 2006 року проживали однією сім`єю в АДРЕСА_2 , але не перебували у шлюбі між собою.

13.11.2021 близько 19:00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували по місцю свого проживання, де між ними виник словесний конфлікт.

В ході конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ОСОБА_4 , з порушенням вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, наніс своїм правим кулаком руки удар в ділянку обличчя ОСОБА_5 , від нанесеного удару остання втратила рівновагу та впала на підлогу.

Не припиняючи своїх протиправних дій, у той час коли потерпіла перебувала на підлозі, ОСОБА_4 , діючи умисно, наніс декілька ударів ногою по правій нозі ОСОБА_5 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді травми правої ноги із закритим черезвертальним переломом правого стегна із зміщенням, що викликало необхідність проведення операції (22.11.2021 «накладання системи скелетного витягу. Проведення спиці через гористість великогомілкової кістки»), які згідно висновку експерта № 306 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я, а також синці в ділянці грудної клітки; синець в ділянці голови, які утворились від дії тупих предметів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також, ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисно систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо особи, з якою проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин:

ОСОБА_4 , перебуваючи на профілактичному обліку у секторі превенції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області як «кривдник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно та безпричинно, протягом тривалого часу, знаходячись по місцю проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв по відношенню до ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі між собою, психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що погіршило якість її життя, із супроводженням відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Так, 18.04.2021 близько 14.00 год. ОСОБА_4 по місцю проживання, а саме в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї спів жительки ОСОБА_5 , а саме ображав нецензурною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою. Аналогічні дії ОСОБА_4 вчинив відносно ОСОБА_5 і 19.04.2021 близько 19.00 год., 20.04.2021 о 15.20 год. та 21.04.2021 близько 10.00 год.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 14.05.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Окрім цього, 22.04.2021 близько 01.00 год. ОСОБА_4 по місцю проживання, а саме в АДРЕСА_2 , вчинив фізичне насильство відносно своєї спів жительки ОСОБА_5 , а саме умисно наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_5 в ділянку грудної клітки. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.06.2021, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , закрито.

03.07.2021 близько 19.00 год., 04.07.2021 близько 12 год., 07.09.2021 о 15.30 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство відносно своєї співжительки ОСОБА_5 , а саме виражався нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, чим вчинив тиск психологічного характеру.

Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 15.11.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі між собою, що призвело до її психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої.

Так, 15.11.2021 близько 11:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, знову вчинив конфлікт зі своєю спів жителькою ОСОБА_5 , під час якого застосовуючи психологічне насильство, словесно ображав її нецензурними словами та здійснював щодо неї психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Окрім цього, 16.11.2021 близько 21:00 год. за місцем проживання ОСОБА_4 вчинив відносно ОСОБА_5 конфлікт під час якого застосовуючи психологічне насильство словесно ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя, що, зокрема, виразились у втомі, фізичному дискомфорті, негативних переживаннях та емоційній напруженості, а також втраті повноцінного сну, відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 в період з 18.04.2021 по 17.11.2021 систематично заподіював ОСОБА_5 психологічні та фізичні страждання, що виражались у словесних образах, погрозах їй фізичною розправою, приниженні її честі та гідності, що неодноразово викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, а також завдали шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю.

Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст.337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, просив суд не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що при визначенні міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні просила суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 1 року обмеження волі; за ст. 126-1 КК України у вигляді 6 місяців арешту. На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні злочинів знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122, ст. 126-1 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, спосіб життя (не працює, раніше не судимий, однак неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство), позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; з урахуванням тих обставин, що обвинувачений покаявся, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 122, ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання:

За ч. 1 ст. 122 КК України - у вигляді 1 року обмеження волі;

За ст. 126-1 КК України у вигляді 6 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 року обмеження волі.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою слідчого судді від 16.12.2021, залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Після набрання вироком законної сили, затримати ОСОБА_4 та направити до місця відбування покарання.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя