Номер провадження: 11-кп/813/1067/20
Номер справи місцевого суду: 523/811/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 к,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілих: адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційніскарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та представника потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - адвоката ОСОБА_16 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 26.12.2019 року відносно

ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рождественка Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має дві неповнолітні дитини та мати похилого віку, працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.3 ст.286 КК України у об`єднаному кримінальному проваджені №0003347 від 19.07.2014 року та №0000577 від 12.09.2016 року, зміненого 04.12.2019 року,

установив

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.12.2019 року ОСОБА_17 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.3 ст.286 КК Українита йому призначено покарання: за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за ч.3 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років і 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначено ОСОБА_17 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років і 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. На підставі ч.5 ст.72 КК України суд вирішив зарахувати ОСОБА_17 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в об`єднаному кримінальному провадженні в періоди з 21.11.2014 року до 24.11.2014 року, а також з 23.09.2016 року до 26.12.2019 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі. Також суд вирішив строк відбуття покарання ОСОБА_17 рахувати з 21.11.2014 року, за виключенням періоду з 25.11.2014 року до 22.09.2016 року. У зв`язку із фактичним відбуттям покарання застосований до ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасовано, а ОСОБА_17 звільнено з-під варти в залі суду.
Вирішено питання цивільного позову, речових доказів, судових витрат та вжитих заходів забезпечення.
В апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 не оспорюючи вирок суду в частині доведеності вини ОСОБА_17 в скоєнні кримінальних правопорушень та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що призначене судом покарання є несправедливим через його м`якість і недостатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

В своїй апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та представник потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - адвокат ОСОБА_16 , вважають, що вирок в частині скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України і в частині вирішення цивільних позовів за шкоду, заподіяну апелянтам при скоєнні вказаного злочину, підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд допустив неповноту судового розгляду, при ухвалені вироку не розглянув подані під час підготовчого судового засідання позови ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_17 моральної шкоди в розмірі 900 000 грн. кожному та по вказаним позовним вимогам суд не прийняв ніякого рішення.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_17 не з`явився.

Під час судового засідання апеляційного суду захисником обвинуваченого ОСОБА_17 адвокатом ОСОБА_7 було заявлене клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку із хворобою обвинуваченого, на підтвердження чого, адвокатом було надано копію довідки.

Крім того, прокурором ОСОБА_6 було заявлено клопотання про примусовий привід обвинуваченого у зв`язку з його неявкою, яке потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та їх представником адвокатом ОСОБА_16 було підтримане.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого, який підтримав клопотання про відкладення судового засідання та заперечував проти клопотання прокурора; виступ прокурора, який підтримав своє клопотання про апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.313 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Згідно до вимог п. 5 ч.1 ст.138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.139 КПК України, я кщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення. У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

Як було встановлено в судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_17 в судове засідання, призначене на 16.12.2020 року не з`явився у зв`язку із перебуванням на амбулаторному лікуванні, що на думку колегії суддів є поважною причиною та не свідчить про ухилення від суду, а тому, апеляційний суд вважає клопотання прокурора про привід обвинуваченого ОСОБА_17 необґрунтованим.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_7 задовольнити, розгляд апеляційних скарг прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та представника потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - адвоката ОСОБА_16 - відкласти.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422, 424 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про привід обвинуваченого ОСОБА_17 .
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Розгляд апеляційних скарг прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та представника потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - адвоката ОСОБА_16 відкласти на 14.00 годину 28 січня 2021 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4