Справа №127/1805/22
Провадження №1-кс/127/806/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
адвоката ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
дізнавача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на повідомлення дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 06.12.2021 року про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 125 КК України, в рамках кримінального провадження №0000566, -
ВСТАНОВИВ:
21.01.2022 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на повідомлення дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 06.12.2021 року про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 125 КК України, в рамках кримінального провадження №0000566.
У скарзі адвокат просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 06.12.2021 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 125 КК України, в рамках кримінального провадження №0000566 та зобов`язати слідчого та (або) прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню № 0000566 про підозру від 06 грудня 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Скарга мотивована тим, що дізнавачем сектору дізнання Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0000566 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 125 КК України.
Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні «06» грудня 2021 року ОСОБА_4 було оголошено підозру про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 28 ч.2 ст. 125 КК України. Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру у вказаному провадженні необґрунтоване та підлягає скасуванню, оскільки дізнавач зробив передчасний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_4 , умислу на скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 125 КК України, та вручення підозри від 06.12.2021 року відбулося з порушенням вимог КПК України.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, посилаючись на викладені в ній факти та обставини, просив її задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала думку захисника, просила скасувати повідомлення їй про підозри від 06.12.2021 року.
Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, повідомив, що органом досудового розслідування було прийнято рішення про вручення підозри батьку ОСОБА_4 у м. Могилів-Подільський, оскільки за офіційним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 не проживає, квартира була замкнена.
Дізнавач ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 перебуває за кордоном, тому її було оголошено у розшук. Щодо вручення підозри, дізнавач надала пояснення, аналогічні поясненням прокурора.
Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000566 від 05.11.2021 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Під час розгляду скарги слідчим судом встановлено, що дізнавачем сектору дізнання Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 06.12.2021 року було прийнято рішення про повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 125 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000566 від 05.11.2021 року.
Відповідно до витягу з ЄРДР, кримінальне провадження № 0000566 зареєстроване 05.11.2021 року, стосовно того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 завдали ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта від 09.08.2021 року належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. «Офіційне тлумачення положення частини третьої статті 62, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, див. в Рішенні Конституційного Суду № 12-рп/2011 від 20.10.2011р.» У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.
Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 4 ст. 278 КПК України) - це стосується і зміни повідомлення про підозри (ч. 1 ст. 279 КПК України).
Згідно ст. 110 КПК України, зазначено, що процесуальним рішенням є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, які приймаються в формі постанови з наявністю чіткого переліку вимог. Окремо також в згаданій статті зазначено, що обвинувальний акт також є процесуальним рішенням. Порівнявши ст. ст. 110, 277 КПК України, які ставляться законодавцем до процесуального рішення у формі постанови та до повідомлення про підозру у зв`язку із чим повідомлення про підозру є процесуальною дією, а не процесуальним рішенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи із зазначеного вище, слідчий, прокурор зобов`язані здійснювати повідомлення про підозру належним чином в порядку ст. 278 КПК України.
Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.
Положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стала частиною національного законодавства.
Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.
Ст. 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.
Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Так, відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення має містити: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Дізнавачем в повідомленні від 06.12.2021 року про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 125 КК України, в рамках кримінального провадження №0000566 було невірно вказано дату народження ОСОБА_4 , що є порушенням вимог ст. 277 КПК України.
Статтею 278 КПК України визначено порядок здійснення повідомлення про підозру та обов`язок роз`яснення прав підозрюваного, а саме: письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень; письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
Відповідно ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КК України, кримінальне правопорушення визнається таким, що вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.
Слідчим суддею при аналізі повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 06.12.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 125 КК України, в рамках кримінального провадження №0000566 встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручене з порушеннями порядку вручення повідомлень учасникам кримінального провадження, та дізнавачем порушено вимоги ст. 110 КПК України щодо належного оформлення постанови.
Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п.14 ч.1 ст.3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.5 ст.9 КПК України).
Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27.02.1980р., скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15.07.1982р, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10.12.1982р.) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Комісія та Суд визнали, що такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.
З огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.
Стаття 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Так, з матеріалів кримінального провадження № 0000566 від 05.11.2021 року встановлено, що постановою дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 . ОСОБА_4 було оголошено у розшук. ОСОБА_4 перебувала на роботі за кордоном, про що органам досудового слідства було відомо.
ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком та двома дітьми.
Дізнавачем сектору дізнання Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 06.12.2021 року було прийнято рішення про повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 125 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000566 від 05.11.2021 року.
06.12.2021 року дізнавачем ОСОБА_6 було прийнято рішення про вручення підозри від 06.12.2021 року батьку ОСОБА_4 за місцем його проживання в м. Могилів-Подільському, тоді як за вказаною адресою ОСОБА_4 не зареєстрована та не проживає.
Відповідно до ст. 278 КПК письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим, дізнавачем або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Отже, повідомлення про підозру повинно бути вручено особисто або, у випадку неможливості такого вручення через невстановлення місцезнаходження особи, має бути вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений у ст. 135 КПК, для вручення повідомлень, виключно в день його складення. При цьому, відповідно до ст. 135 КПК, повідомлення про підозру вважається належно відправленим для вручення лише у випадку направлення оригіналу такого повідомлення поштою за місцем проживання особи. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повідомлення про підозру для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи (ч. 2 ст. 135 КПК).
Таким чином, спрямування повідомлення про підозру на іншу адресу поштою або його спрямування електронною поштою чи факсимільним зв`язком, по телефону чи телеграмою не може вважатися належним врученням особі повідомлення про підозру. Відсутність підтвердження вручення повідомлення про підозру, спрямованого за місцем проживання, особам, виключний перелік яких вказаний у ч. 2 ст. 135 КПК, свідчить про невиконання кримінальних процесуальних приписів щодо належного вручення такого повідомлення особі, місцезнаходження якої не встановлено, і звісно також не може вважатися належним врученням повідомлення.
Повідомлення про підозру особі, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представника (ч. 7 ст. 135 КПК).
Якщо у день складення повідомлення про підозру не вручено належною процесуальною особою або належним чином не відправлене для вручення, відповідний слідчий, дізнавач, прокурор втрачає право на його вручення, а це повідомлення вже не може бути вручено особі.
Таким чином, своєчасне невручення повідомлення про підозру самій особі належним слідчим, дізнавачем чи прокурором чи ненаправлення його належним чином за місцем проживання особи для вручення (до закінчення роботи поштових відділень у день складення повідомлення про підозру, згідно зі ст. 116 КПК України) має своїм наслідком невиконання обов`язку щодо вручення підозри особі слідчим, дізнавачем прокурором у встановлений проміжок часу та втрату права на його вручення, а також і втрату чинності самого повідомлення, оскільки воно вже не може бути вручене особі. Подальше вручення особі даного повідомлення є незаконною процесуальною дією, яка має наслідком її недійсність, що відповідно до ст. 7 КПК не породжує жодних правових наслідків для особи, яка у такому випадку відповідно не набуває процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваним стає лише особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК, повідомлено про підозру шляхом належного вручення такого повідомлення.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 06.12.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, в рамках кримінального провадження №0000566 слід скасувати.
Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 р. за № 680/28810, даний Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення, у тому числі, реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження.
Згідно з п.3.1 Положення, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про дату складання повідомлення про підозру, дату і час вручення повідомлення про підозру, зміну раніше повідомленої підозри невідкладно.
Таким чином, відомості по кримінальному провадженню № 0000566 про підозру від 06.12.2021 року ОСОБА_4 підлягають невідкладному виключенню з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.277-278, 303, 309, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.
Повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 06.12.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, в кримінальному провадженні № 0000566 - скасувати.
Зобов`язати дізнавача та (або) прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню № 0000566 про підозру від 06 грудня 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя