Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/5630/20
Провадження № 1-кс/644/1218/21
УХВАЛА
Іменем України

05 жовтня 2021 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001419 від 07.07.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , 1987 року народження, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001419 від 07.07.2020 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.07.2020 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.08.2021 року запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою продовжено до 13.10.2021 року, зазначений строк спливає.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.

Оскільки головуючий у справі суддя ОСОБА_6 перебуває у щорічній відпустці, в результаті автоматичного розподілу справ між суддями клопотання передано на розгляд іншому судді того ж суду ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою. ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, з метою уникнення покарання, передбаченого кримінальним законом за вчинення злочинів, може вдатися до переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник при прийнятті рішення за наслідками розгляду клопотання покладалися на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зазначені прокурором у клопотанні ризики були встановлені ухвалою слідчого судді та суду і на даний час існувати не перестали.

Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, і, усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, може переховуватися від суду. Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу суд, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органів досудового слідства та суду, незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ці ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, тим, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, не має сім`ї та утриманців, що у своїй сукупності свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, через що він може переховуватись від органів досудового слідства. Та обставина, що обвинувачений не має законних підтверджених джерел для існування свідчить про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він підозрюється, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який не має зареєстрованого місця проживання, законних засобів існування, що виключає застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ризики, які мали місце на час обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу, продовжують існувати і на теперішній час, і тому строк дії запобіжного заходу підлягає продовженню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183 ч.3, 193, 194, 196, 197,199, 206, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 03 грудня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1