Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/744/2021 Справа № 641/7010/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Харків

05 жовтня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001089 від 29.07.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2021 року, приблизно о 10 год. 00 хв., більш точній час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ДП «Завод імені В.О. Малишева», що розташований за адресою: м. Харків вул. Плеханівська 126, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, прибув до території ДП «Завод імені В.О. Малишева» (Заяровий майданчик), за адресою вул. Морозова 13.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов через прохідну ДП «Завод імені В.О. Малишева» за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 13, на територію Заярового майданчика підприємства, чим незаконно проник на чужу огороджену парканом охоронювану територію.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи на охоронюваній території підприємства пройшов до будівлі насосної станції літ. «АВ-1», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 цеху № 960 ДП «Завод ім. В.О. Малишева», пройшов до приміщення цеху та виявив металеві труби які демонтував шляхом підпилювання ножівкою по металу та погрузив на металевий візок які заздалегідь приготував та в подальшому продовжуючи свій злочинний намір пройшов до другого приміщення цеху де також демонтував шляхом підпилювання трубу, та помістив на вказаний візок, вказані металеві труби, які є брухтом сталі чорного металу вагою 83 кг., у вигляді фрагментів секцій радіаторів для системи підігріву мастил з насосної станції, літ. «АВ-1», ідентифікаційний номер 000260, вартістю 655,70 грн., звідки продовжуючи реалізувати свій намір на таємне викрадення майна разом вивіз зазначений брухт металу за територію ДП «Завод імені В.О. Малишева» та намагався викрасти його, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як останнього було зупинено цього ж дня близько о 15 год. 50 хв. оперуповноваженими СКП ВСП ГУНП в Харківській області.
Представник потерпілого ДП «Завод імені В.О. Малишева» - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечувала.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення-злочину, як зазначено вище, розкаявся у скоєному.

Суд враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення-злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодились, що в такому випадку вони будь позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, ніким неоспорюється.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення-злочину в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, скоєне ОСОБА_3 28.07.2021 року кримінальне правопорушення-злочин суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до сховища.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, розлучений, інвалідностей не має, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи № СЕ-19/121-21/18015-ТВ від 26.08.2021 року в сумі 514 гривень 86 коп., згідно довідки експертної установи, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 (одного) року, не вчинить нового злочину й, виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи № СЕ-19/121-21/18015-ТВ від 26.08.2021 року в сумі 514 гривень 86 коп.

Речові докази: - брухт чорного металу у вигляді секції радіаторів для насосної станції, загальною вагою 83 кг, вилучений в ході огляду місця події 28.07.2021 року та переданий на відповідальне зберігання начальнику управління з охорони та пожежної безпеки ДП «Завод ім. В.О. Малишева» - вважати повернутим потерпілому;

- металевий візок, вилучений вилучений в ході огляду місця події 28.07.2021 року та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 вважати повернутим останньому.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1