Провадження № 11-сс/4808/274/21
Категорія ст. 380 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) голови Гаражного кооперативу «Соколи» ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 07 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.09.2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 07 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви голови Гаражного кооперативу «Соколи» ОСОБА_9 про роз`яснення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.09.2020 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ухвала слідчого судді від 23 вересня 2020 року викладена в ясній та зрозумілій формі, в ній чітко та конкретно зазначені висновки слідчого судді по суті предмету судового розгляду.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, голова Гаражного кооперативу «Соколи» ОСОБА_9 подав АС, в якій покликається на її незаконність, необґрунтованість, а тому, на його переконання підлягає скасуванню, як така, що винесена передчасно, а, враховуючи, що судове рішення має бути роз`яснено лише судом, який його ухвалив, відтак, заяву гаражного кооперативу «Соколи» слід направити для розгляду в суд першої інстанції.

Просить ухвалу слідчого судді від 07.10.2021 року скасувати, а вказані матеріали справи направити на новий розгляд в суд першої інстанції та зообовязати слідчого суддю розяснити ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23.09.2020 року щодо заборони розпорядженнґя ТзОВ «Іоліт-ІФ» земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: вул. Вовчинецька, 225, с. Вовчинець, м. Івано-Франківськ, кадастровий номер :09:003:0118, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, вказавши, чи заборонено:

- ТзОВ «Іоліт-ІФ» чи іншій уповноваженій ним особі змінювати юридичний стан земельної ділянки за вищевказаною адресою, яка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000400 від 11.09.2020 року шляхом примушування власників гаражів на тимчасове користування гаражною автостоянкою;

- ТзОВ «Іоліт-ІФ» чи іншій уповноваженій ним особі змінювати фізичний стан земельної ділянки за вказаною адресою, яка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000400 від 11.09.2020 року шляхом здійснення будівельних робіт на цій земельній ділянці.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення представника, що діє в інтересах Гаражного кооперативу «Соколи» ОСОБА_8 , який підтримав подану АС, просить задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила проти задоволення поданої АС; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Івано-Франківського міського суду, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону слідчий суддя дотримався в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до положень ч.1 ст. 380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

З приписів наведеної норми кримінального процесуального закону вбачається, що роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Проте, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення чи його законності, суд відмовляє в роз`ясненні такого рішення.

При цьому, виходячи зі змісту вказаної норми, роз`ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття, а також порядку застосування діючих правових норм.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2020 року задовольнено клопотання прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт, із забороною розпорядження, на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Вовчинецька, 225, с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради, кадастровий номер :09:003:0118, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка згідно реєстру речових прав належить ТзОВ «ІОЛІТ ІФ», код ЄДРПОУ - 43351111, у кримінальному провадженні № 000400.

Ухвалою колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду від 07.10.2020 року АС директора ТОВ «Іоліт-ІФ» ОСОБА_10 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23 вересня 2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000400 від 11.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 358 КК - без змін.

Як вбачається із витягу із ЄРДР в кримінальному провадженні №0000400 станом на 04.10.2021 року ГБК «Соколи» є потерпілою стороною.

Слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що станом на час розгляду клопотання про арешт земельної ділянки, ГК «Соколи» не було потерпілою стороною у кримінальному провадженні №000400, що підтверджується копією витягу від 14.09.2020 року (а.с.3).

Ухвала слідчого судді від 23 вересня 2020 року стосується виключно прав та обов`язків ТзОВ «Іоліт-ІФ» та не була ухвалена щодо інтересів ГК «Соколи».

Переглянувши зміст поданої ГК «Соколи» заяви та АС, колегією суддів встановлено, що в ній не порушується питання про роз`яснення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.09.2020 року, яке було б для апелянта незрозумілим, фактично тут апелянти просять роз`яснити чи заборонено ТзОВ «Іоліт-ІФ» чи іншій уповноваженій ним особі змінювати юридичний (правовий) стан земельної ділянки за вищевказаною адресою, шляхом примушування власників гаражів на тимчасове користування гаражною автостоянкою, а також чи заборонено ТзОВ «Іоліт-ІФ» чи іншій уповноваженій ним особі змінювати фізичний (правовий) стан земельної ділянки шляхом здійснення будівельних робіт на цій земельній ділянці, що не входить до повноважень слідчого судді при розгляді таких заяв, згідно положень ст. 380 КПК.

Колегія суддів погоджується із тим, що, ухвала слідчого судді від 23 вересня 2020 року викладена в ясній та зрозумілій формі, в ній чітко та конкретно зазначені висновки слідчого судді по суті предмету судового розгляду.

В ухвалі чітко зазначено, що ТзОВ «Іоліт-ІФ» заборонено тільки розпорядження земельною ділянкою, володіння та користування не обмежено.

Поняття права власності, його зміст чітко визначений в главі двадцять третій розділу першого книзі третій Цивільного кодексу України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що, якщо на його думку, вказані в поданій АС особи не виконують належним чином ухвалу слідчого судді від 23.09.2020 року, то ГК «Соколи» вправі звернутися із заявою до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що мотивувальна та резолютивна частини ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.09.2020 року викладені загальновживаними словами. Вони містять чіткий і зрозумілий характер. У ній зазначені мотиви та правові підстави прийнятого рішення.

З врахуванням наведеного, жодних підстав для роз`яснення судового рішення, яке є зрозумілим та доступним для сприйняття, і таким, що не пропускає варіантності свого тлумачення, немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 380, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу голови Гаражного кооперативу «Соколи» ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.09.2020 року - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5