В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/105/21

Провадження № 1-кп/348/230/21

07 грудня 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

з участю обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

його захисника - ОСОБА_6

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м.Надвірна, по кримінальному провадженні №0000609 від 16.12.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працює, розлученого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2020 року за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт; обвинувальний акт за ч.2 ст. 164 КК України відносно ОСОБА_5 скеровано до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, українця, громадянина України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 389 КК України, при наступних обставинах:

Зокрема встановлено, що вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. Проте ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, а в період невідбутої та непогашеної судимості, вчинив кримінальний проступок за вказаних обставин.

Так, 26.10.2020 року ОСОБА_5 в приміщенні Надвірнянського міськрайонного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ознайомлено з порядом та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного покарання, про що відібрано підписку та вручено направлення в Переріслянську ОТГ для відбування громадських робіт.

В подальшому, 09.11.2020 року ОСОБА_5 із направленням з`явився до Переріслянської ОТГ та відносно нього винесено розпорядження «Про прийняття ОСОБА_5 на громадські роботи» з графіком виходу на роботу.

Однак в подальшому ОСОБА_5 умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, при цьому жодного разу не прибувши до Переріслянської ОТГ для виконання покарання у виді громадських робіт. Вказаний факт доводиться повідомленням Переріслянської ОТГ №1080/03-26 від 11.11.2020 року.

Крім того, з метою забезпечення виконання засудженим ОСОБА_5 призначеного йому судом покарання у виді громадських робіт, 03.11.2020 року за №38/10/2623-20 Надвірнянським МРСФ ДУ «Центр пробації» ОСОБА_5 скеровувався виклик за місцем проживання, однак всупереч ч. 1 ст. 34 КВК України, засуджений за викликом не з`являвся, про обставини що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом до уповноваженого органу з питань пробації не повідомив.

13.11.2020 року за №38/10/2710-20 засудженому ОСОБА_5 повторно скеровано за місцем проживання виклик, однак засуджений за викликом не з`явився, про обставини що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом до уповноваженого органу з питань пробації не повідомив.

Також, 19.11.2020 року за №1112/03-26 засудженому ОСОБА_5 за місцем проживання Переріслянською ОТГ направлено виклики про необхідність з`явитись до органу місцевого самоврядування для виконання призначеного судом покарання у виді громадських робіт, проте ОСОБА_5 на виклик не з`явився, про причини неможливості з`явитися не повідомив.

25.11.2020 року ОСОБА_5 доставлено до Надвірнянського МРСФ ДУ «Центр пробації», у нього відібрано пояснення про неявки та невиконання громадських робіт. Зокрема, у поясненнях ОСОБА_5 пояснив, що виконувати дані роботи не буде через своє небажання.

Окрім цього, 25.11.2020 року ОСОБА_5 повторно попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання покарання у виді громадських робіт, про що складено відповідне попередження.

27.11.2020 року за №38/10/2962-20 Надвірнянським МРСФ ДУ «Центр пробації» засудженому ОСОБА_5 за місцем проживання повторно направлено виклик, він за викликом не з`явився, про обставини що позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом до уповноваженого органу з питань пробації не повідомив.

15.12.2020 року ОСОБА_5 повторно доставлено до Надвірнянського МРСФ ДУ «Центр пробації», у нього відібрано пояснення про причини невиконання громадських робіт, однак у поясненні ОСОБА_5 зазначив, що виконувати громадські роботи не бажає.

Таким чином ОСОБА_5 , будучи в статусі засудженого, з часу призначення йому судом покарання у виді громадських робіт, тобто з 28.07.2020 року по даний час, незважаючи на проведену з ним індивідуально-профілактичну роботу, роз`яснення йому необхідності виконання призначеного судом покарання у виді громадських робіт, неодноразові виклики та попередження про настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, за відсутності причин, які унеможливлюють виконання покарання, умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

До обвинувального акта при його направленні до суду додано заяву обвинуваченого ОСОБА_5 , складену в присутності захисника, адвоката ОСОБА_6 про визнання винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У відповідності до ч.1 ст.382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Відповідно до ч. 3 ст. 382 КПК України суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в присутності свого захисника, адвоката ОСОБА_6 підтвердив, що беззаперечно визнає свою вину, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст. 302 КПК України та дав згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні.
При цьому, ч.2 ст.382 КПК України регламентовано, що у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як зазначено вище, із заяви обвинуваченого ОСОБА_5 випливає, що він не заперечує фактичних обставин і визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння. Крім того, стороною обвинувачення до обвинувального акта подано і матеріали кримінального провадження, у якому на підтвердження винуватості ОСОБА_5 наявні й інші докази, а саме:

- витяг з ЄРДР;

- матеріали направлені Надвірнянським міськрайонний сектором філії ДУ «Центр пробації», а саме копія особової справи та подання про притягнення до кримінальної відповідальності засудженого вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2020 року ОСОБА_5 за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт;

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 24.12.2020 року;

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку від 24.12.2020 року;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.12.2020 року;

Суд вважає за доцільне зауважити, що відповідно до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Зі змісту ч.2 ст.84 КПК України випливає, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Крім того, ч.1 ст.85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Щодо правомірності проведення органом досудового розслідування процесуальних дій та встановлення фактичних обставин кримінального проступку, суд вважає за доцільне зауважити, що надана до обвинувального акта заява ОСОБА_5 , підписана у присутності його захисника, свідчить, що обвинувачений зазначені обставини (правомірність проведення процесуальних дій) не оспорює.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що правові підстави для визнання проведених у кримінальному провадженні процесуальних дій такими, що проведені з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону відсутні.

Таким чином, аналізуючи надані матеріали, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_5 , які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 389 КК України.

Надані суду матеріали свідчать, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, проте у вчиненому розкаявся і активно сприяв його розкриттю.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненного кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризуються позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває та обставини, що пом`якшують покарання.

Отже, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих вину ОСОБА_5 обставин органом досудового розслідування не встановлено.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України в межах, встановленої в санкції даної статті КК України, а саме у виді арешту.

На думку суду, саме таке покарання у виді арешту, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Відносно запобіжного заходу, суд констатує наступне:

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0000609 від 16.12.2020 року, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Таким чином, беручи до уваги обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість не обирати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні, питання щодо яких має вирішувати суд відсутні.

Арешт на майно не накладався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.107, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання 6 (шість) місяців арешту.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання цього вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1