Кримінальне провадження №629/3428/21
Номер провадження 1-кп/629/327/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000086 від 11.04.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Орілька Лозівського району Харківської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

12.10.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 289 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

18.11.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 186 ч. 3, 304 ч. 1, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. 20.09.2018 звільненому з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

17.02.2021 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10.04.2021, близько 17:30, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 проходили по вул. Заводська в смт. Орілька Лозівського району Харківської області, де на відкритій ділянці місцевості поруч з будинком № 19-А він побачив автомобіль марки ВАЗ 2101, реєстраційний № НОМЕР_1 , вартістю згідно з висновками судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/8547-АВ 8 950 гривень, який фактично належить ОСОБА_5 та який був тимчасово ним залишений у вказаному місці.

В цей час, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно з метою покататися, та не маючи при цьому корисливого мотиву, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення права власника вільно користуватися своїм транспортним засобом та бажаючи настання таких наслідків, вирішив поїхати вказаним автомобілем по вулицях смт. Орілька Лозівського району Харківської області.

Не отримавши дозволу від власника транспортного засобу на його використання, ОСОБА_4 , скориставшись не зачиненими на замок дверми салону автомобіля, сів за його кермо та за допомогою ножа, який він знайшов в салоні автомобіля, з`єднав дроти замка запалення, привів двигун в дію, тим самим встановивши контроль над вказаним транспортним засобом.

Після цього, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 поїхати разом з ним, та наполіг щоб останній погодився та сів в салон автомобіля.

В подальшому, ОСОБА_4 почав рух автомобілем і виїхав на вул. Індустріальну в смт. Орілька Лозівського району Харківської області. Рухаючись по вказаній вулиці в напрямку території колишнього цукрового заводу, ОСОБА_4 , не впоравшись з керуванням, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на бетонний паркан, внаслідок чого був змушений припинити рух автомобілем.

Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 з місця злочину зник.

В наслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому завдано матеріальну шкоду на суму 8 950 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують місцезнаходження речових доказів при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше неодноразово судимий, скоїв злочин в період іспитового строку, з середньо-спеціальною освітою, не працює, не одружений, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшує суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує положення ст. 69-1 КК України.

З урахуванням тяжкості злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства і призначає покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вироком Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 17.02.2021 року засуджений за ч. 2 ст. 185 КК

України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком два роки. Ухвалою від 15.07.2021 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області направлено ОСОБА_4 , в кримінально-виконавчу установу для відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Отже, даний злочин ОСОБА_4 вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком, тому остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.02.2021 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 обрати у вигляді тримання під вартою, взявши під варту з зали суду.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 05 серпня 2021 року, згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 липня 2021 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

По справі є судові витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/8547-АВ від 22.04.2021 року у розмірі 490 гривень 35 копійок, які підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2021 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області накладено арешт на автомобіль «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 , коричневого кольору, двигун НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_4 винним за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 5(п?яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково у виді 6(шести) місяців позбавлення волі приєднати невідбуту ОСОБА_4 частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.02.2021 року і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 5 (п?яти) років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 обрати у вигляді тримання під вартою, взявши під варту з зали суду.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 05 серпня 2021 року, згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 липня 2021 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави (код класифікації доходів бюджету - 24060300, номер рахунку UА0020649, , отримувач -ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), найменування коду класифікації доходів бюджету - інші надходження), витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/8547-АВ від 22.04.2021 року у розмірі 490 гривень 35 копійок.

Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року, а саме: на автомобіль «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 , коричневого кольору, двигун НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .

Речові докази по справі:

- автомобіль «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 , коричневого кольору, двигун НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_5 та який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області повернути ОСОБА_5 .

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1