БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1519/2021
Провадження № 1-кс/497/921/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт тимчасово вилученого майна
10.11.2021 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого Відділення № 2 СВ Болградського ВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2021 року до суду поштовим листом надійшло клопотання слідчого Відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000192 від 11.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України за фактом розтрати бюджетних коштів посадовими особами Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 11.05.2021 до відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУ НП в Одеській області надійшла заява заступника голови громадської організації «Тарутинський район без корупції» ОСОБА_5 , про те, що посадовими особами Красненської сільської ради Болградського (Тарутинського) району Одеської області, шляхом зловживання службовим становищем допущено розтрату бюджетних коштів.

З наданої ОСОБА_6 заяви вбачається, що 03 грудня 2013 року між Красненською сільською радою в особі голови її голови ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 (орендатор), був укладений договір оренди нерухомого майна, комунальної власності.

Відповідно до п.1.1 предметом зазначеного договору є оренда ФОП ОСОБА_8 майна, а саме: водопровідної мережі довжиною 8,2 км. та двох артезіанських свердловини, які знаходяться в с. Красне Болградського (Тарутинського) району Одеської області.

Відповідно до п.4.4.7 договору, орендатор зобов`язаний, зокрема, своїми силами за свій рахунок проводити поточний ремонт об`єкту оренди, профілактичні огляди та відновлені роботи інженерного устаткування.

Однак, в порушення вище вказаного пункту Договору сплату за поточні ремонти насосів артезіанських свердловин та профілактичні огляди останніх проводила Красненська сільська рада Болградського (Тарутинського) району Одеської області (), що підтверджується:

- договором надання послуг № 62 від 24.04.2017, укладений між Красненською сільською радою Тарутинського району Одеської області та ФОП ОСОБА_9 на суму 4330,00 грн., актом прийому-передачі виконаних робіт № 85 від 25.04.2017, витягом з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів;

- договором надання послуг № 32 від 15.04.2019, укладений між Красненською сільською радою та ФОП ОСОБА_9 на суму 6350,00 грн., актом прийому-передачі виконаних робіт № 35 від 15.04.2019, витягом з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів;

- договором підряду поточного ремонту обладнання № 19 від 17.05.2019, укладений між Красненською сільською радою та ТДВ «Херсонський електромеханічний завод» на суму 7158,00 грн., актом виконаних робіт № 19 від 17.05.2019, витягом з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів;

- договором надання послуг № 147 від 06.11.2019, укладений між Красненською сільською радою та ФОП ОСОБА_9 на суму 5840,00 грн., актом прийому-передачі наданих послуг № 173 від 06.11.2019, витягом з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів;

- договором підряду поточного ремонту обладнання № 19 від 13.02.2020, укладений між Красненською сільською радою та ТДВ «Херсонський електромеханічний завод» на суму 7902,00 грн., актом прийому-передачі виконаних робіт № 3 від 13.02.2020, витягом з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів;

- договором надання послуг № 12 від 04.03.2020, укладений між Красненською сільською радою та ФОП ОСОБА_9 на суму 8150,00 грн., актом прийому-передачі наданих послуг № 12 від 04.03.2020, витягом з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів;

- договором № 12/20 від 02.10.2020, укладений між Красненською сільською радою та ТОВ «Південьбурвод» на суму 49174,61 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 02.10.2020, підсумковою відомістю ресурсів до акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 02.10.2020, витягом з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів.

Як вбачається з вище наведених договорів, актів виконаних робіт, витягам з Порталу, посадовими особами Красненської сільської ради Болградського (Тарутинського) району Одеської області було безпідставно сплачено за ремонт насосів та очистку свердловин 88 904,61 грн., що є нанесеною шкодою Красненській сільській раді з огляду на п.4.4.7 договору.

05.11.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 27.10.2021 року ( 497/1519/2021) здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, та тимчасово вилучено оригінали:
- платіжного доручення № 44 від 26.04.2017 року на суму 43330,00 гривень;
- платіжного доручення № 46 від 16.04.2019 року на суму 6350,00 гривень;
- платіжного доручення № 61 від 20.05.2019 року на суму 7158,00 гривень;
- платіжного доручення № 95 від 06.11.2019 року на суму 5840,00 гривень;
- платіжного доручення № 22 від 13.02.2020 року на суму 7902,00 гривень;
- платіжного доручення № 30 від 06.03.2020 року на суму 8150,00 гривень, з управління Деравжної казначейської служби у Тарутинському районі Одеської області, розташованої за адресою: Одеська область, смт. Тарутине, вул. Широка, буд. 9.
Постановою слідчого від 05.11.2021 року вилучені платіжні доручення визнанні речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не прибув, на адресу суду надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі, наполягав на задоволенні клопотання (а.с. 25).

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, суд вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Статтею 170 КПК України визначено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб …
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
За змістом ст. 170 КПК України … арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Так згідно протоколу тимчасового доступу від 05.11.2021 року слідчим було тимчасово вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні слідчого та у самому протоколі, на які слідчий просить накласти арешт (а.с.10).
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна складено 05 листопала 2021 року (а.с.1), та 08.11.2021 року надіслано поштою до суду, про що свідчить штемпель на поштовому листі (а.с.18).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).
Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти ...
Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.
Вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт є тимчасово вилученим майном в кримінальному провадженні за ознаками злочинів за ч.3 ст. 185 КК України КК України.
Стороною кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою запобігання знищенню, пошкодженню та зміни вилучених речей, які потребують криміналістичних досліджень, за результатами яких можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, необхідно здійснити арешт вищевказаних вилучених речей, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України
За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в Управлінні Державної казначейської служби у Тарутинському районі Одеської області в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000192 від 11.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.191 КК України, шляхом позбавлення права розпоряджання та/або користування, а саме на платіжні доручення:
- № 44 від 26.04.2017 року на суму 43330,00 гривень;
- № 46 від 16.04.2019 року на суму 6350,00 гривень;
- № 61 від 20.05.2019 року на суму 7158,00 гривень;
- № 95 від 06.11.2019 року на суму 5840,00 гривень;
- № 22 від 13.02.2020 року на суму 7902,00 гривень;
- № 30 від 06.03.2020 року на суму 8150,00 гривень;
Зазначені документі долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000192 від 11.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого Відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1