Провадження № 1-кс/537/129/2022
Справа № 537/487/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 р. слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 ,за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,-
установив:
На адресу суду надійшла скарга представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , відповідно до вимог якої, скаржник прохає скасувати постанову від 30.09.2021 ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 10.09.2021р. за №00000472.
В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 10.09.2021 в провадженні ВП 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження з №00000472 за фактом пошкодження майна. За час проведення досудового розслідування за даним кримінальним провадженням, слідчим не проводилися будь-які слідчі дії стосовно розслідування кримінального правопорушення. ОСОБА_4 як потерпілий на проведення слідчих дій жодного разу не викликався. Інші слідчі дії також не проводилися.
В грудні 2021 року представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 , отримала лист від 12.11.2021 року за № 3332/115/108/02/09/-2021,яким було повідомлено ,що постановою ВП 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області від 30.09.2021 року кримінальне провадження за № 00000472 від 10.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 194 КК України закрито у зв*язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
11.01.2022 р. на адресу ВП 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області було направлено заяву про видачу копії постанови від 30.09.2021 року про закриття кримінального провадження.
07.02.2022 р. представником ОСОБА_4 - ОСОБА_3 було отримано лист від 14.01.2022 року,яким було підтверджено факт закриття кримінального провадження, але постанову надано не було.
Отримавши постанову в грудні 2021 року та ознайомившись з вказаною постановою вважає, що прийняте рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, по вказаному кримінальному провадженню не було проведено жодної слідчо-процесуальної дії, навіть не було допитано самого ОСОБА_4 по обставинам вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а тому постанова є незаконною та підлягає скасуванню у повному обсязі.
В судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представник ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області . в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши представника скаржника, дослідивши наявні матеріли поданої скарги та матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як достовірно встановлено в судовому засіданні лист т.в.о. начальника СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 12.11.2021 про закриття кримінального провадження №00000472 від 10.09.2021 ОСОБА_4 отримав в грудні 2021 року, без постанови про закриття кримінального провадження. З даною скаргою скаржник звернувся до слідчого судді 10.02.2022, після отримання 07.02.2022р.листа від 14.01.2022 року,яким було підтверджено факт закриття кримінального провадження, але постанову надано не було.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно вимог ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою

захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Так, слідчим суддею достовірно встановлено, що ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснювало досудове розслідування кримінального правопорушення внесеного 10.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000472, правова кваліфікація ч. 1 ст. 194 КК України.
До скарги не долучено постанову начальника сектору дізнання ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області від 30.09.2021, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000472 від 10.09.2021 закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
При цьому в матеріалах кримінального провадження, що були надані ВП №1 слідчому судді не вбачається, постанови начальника СД ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області. від 30.09.2021, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000472 від 10.09.2021 закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).
Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Як слідує з положень ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Враховуючи викладене, в судовому засіданні з розгляду скарги не було встановлено доказів, які б підтверджували, що обставини даного кримінального провадження досліджено всебічно та повно, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що постанову про закриття кримінального провадження винесено передчасно, без наявності для того законних та обґрунтованих підстав.
Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження № 00000472 від 10.09.2021.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1