ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 1-кп/362/423/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.06.2020 року колегія суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області:
за головуванням судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00001242 від 05.03.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хенесеній-Ноі Леонівського району, Республіки Молдова, молдованина, громадянина Республіки Молдова, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2, 3, 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и л а:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області від Київського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0001242 від 05.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2020 року, згідно положень ч. 3 ст. 35 КПК України, для розгляду кримінального провадження було визначено колегію суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не відпали та продовжують існувати, крім того ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Інші більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не забезпечать належну поведінку обвинуваченого, враховуючи наведене вище та не зможуть належним чином запобігти наведеним ризикам.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в судовому засіданні не заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Інші потерпілі в судове засідання не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти продовження відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, просив застосувати відносно нього інший запобіжний захід.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 заперечував щодо продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив замінити відносно нього запобіжний захід на більш м`який.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.05.2020 року обвинуваченому ОСОБА_9 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 18.07.2020 року включно.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у Кодексі передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 Кодексу).
Згідно з частиною першою статті 183 Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню судового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (частина третя статті 199 Кодексу).
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення судового розгляду.
У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".
Колегія суддів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 , міцність соціальних зв`язків у місці його проживання, а саме те, що він неодружений, не працевлаштований, його вік та стан здоров`я, а саме відсутність даних про тяжкі хвороби, інвалідності, являється громадянином Молдови, відсутність сталих зв`язків на території м. Василькова та Васильківського району, перебував в розшуку, судове слідство по даному кримінальному провадженню триває, а тому ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали, в цьому аспекті, на переконання колегії суддів, є підстави вважати, що, не перебуваючи в умовах запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_9 може здійснити спробу ухилення від суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження в якому свідки ще не допитані, як і потерпіли, що приводить до висновку, що жоден із інших, альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, а тому колегія суддів дійшла до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою на 60 днів
Виходячи з викладених підстав, колегія судів приходить до висновку про неможливість на даний час задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід.
Керуючись статтею 29 Конституції України, частиною 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., статтями 177, 183, 196, 197, 199, 331, 392 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції терміном 60 діб, а саме до «22» серпня 2020 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семі днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 25.06.2020 року.
Головуючий суддя ОСОБА_10
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3