ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2021 Справа №607/3476/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 01 жовтня 2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коропець, Монастириського району Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:
30 вересня 2020 року, о 18 год. 45 хв., в обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував на проїзній частині дороги за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу закладу «Чікенхат» на ґрунті раптових неприязних відносин, під час словесного конфлікту із ОСОБА_7 , виник умисел, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій умисел, 30 вересня 2020 року, о 18 год. 45 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , який перебував на проїзній частині дороги за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу закладу «Чікенхат», в ході словесного конфлікту із ОСОБА_7 , умисно наніс останньому один удар в область ділянки нижньої губи справа та один удар в ділянку грудей зліва.
У результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця шкіри нижньої губи справа і садно її слизової оболонки, синці грудей зліва, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю та показав, що 30.09.2020, близько 19 год повертався на автомобілі додому. Проїжджаючи перехрестя по вул.Пирогова в м.Тернополі поблизу закладу «Чікенхат», почув звуковий сигнал автомобіля, який рухався позаду нього. Після цього, він зупинив свій транспортний засіб, вийшов з автомобіля та звернувся до водія з метою з`ясування обставин, за яких останній подав йому звуковий сигнал. На його звернення, потерпілий почав висловлюватись до нього нецензурною лайкою. Тоді він, в ході конфлікту, який розпочав потерпілий, наніс останньому удар кулаком правої руки в обличчя. Під час вказаного конфлікту, між ними відбулась шарпанина, під час якої він не пригадує, чи завдавав ще якісь удари потерпілому. Очевидцями вказаного конфлікту були пасажир, який перебував у салоні його автомобіля та дружина потерпілого.
Крім цього, обвинувачений заперечив щодо задоволення цивільного позову потерпілого в повному обсязі, посилаючись на мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву. Так, обвинувачений вважає, що потерпілим не обґрунтовано жодними належними та допустимими доказами про те, що після отримання тілесних ушкоджень, він тривалий час був замкнутий, став знервованим, відчував подавлений психічний стан, тривогу, перепади настрою, емоційний дискомфорт, який супроводжувався почуттям розгубленості й апатії, а також те, що нанесення йому тілесних ушкоджень спричинило переляк у дитини та жінки. До матеріалів позовної заяви не долучено жодних доказів про те, що він, його дружина та дитина зверталися за медичною допомогою, для лікування вказаного душевного стану та переляку у дитини та дружини. Аналізуючи в сукупності посилання цивільного позивача у позовній заяві та відсутність будь-яких доказів, враховуючи характер правопорушення, характер отриманих ушкоджень, вважає, що достатнім розміром моральної шкоди буде 1000 грн.
Крім власного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підтверджується показаннями потерпілого та наданими стороною обвинувачення письмовими доказами, зокрема:
-показаннями, допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що 30.09.2020, близько 19 год рухався власним транспортним засобом разом зі своїми дружиною та дитиною. Проїжджаючи перехрестя по вул.Пирогова в м.Тернополі, поблизу закладу «Чікенхат», автомобіль під керуванням обвинуваченого, порушуючи вимоги ПДР України, спричинив створення аварійної обстановки. Реагуючи на маневр, який здійснив обвинувачений, він подав останньому звуковий сигнал, з метою уникнення ДТП. Після цього обвинувачений зупинився, вийшов з автомобіля та підійшов до нього. Він також вийшов з автомобіля для того, щоб пояснити обвинуваченому порушення ПДР України, які останній допустив. Під час спілкування з ОСОБА_4 , обвинувачений наніс йому удар кулаком руки у ліву частину обличчя. Кількість ударів, які наніс йому обвинувачений він не пригадує, оскільки між ними відбулась шарпанина, в ході якої він також наносив удари обвинуваченому. Цивільний позов підтримує повністю з мотивів, викладених у ньому, просить його задовольнити та стягнути з обвинуваченого 50000 грн на відшкодування завданої йому моральної шкоди.
В обґрунтування цивільного позову, потерпілий зазначив, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_4 йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях. Зокрема, незаконні дії ОСОБА_4 завдали потерпілому немайнових втрат, спричинили моральниі та фізичниі страждання, та стали причиною негативних змін у його житті. Так, йому було заподіяно тілесні ушкодження, що обумовило наявність сильного фізичного болю та емоційного стресу протягом тривалого періоду. Після отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий тривалий час був замкнутий, став знервованим, відчував подавлений психічний стан, тривогу, перепади настрою, емоційний дискомфорт, який супроводжувався почуттям розгубленості й апатії. Все це загострювалось на фоні того, що очевидцями заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень були не лише незнайомі люди, але і його дружина та малолітня дитина. Усвідомлення того, що потерпілому заподіяно тілесні ушкодження в присутності близьких людей, так само як усвідомлення їх стресу, який спричинила дана подія, призвело до душевних страждань та заподіянню потерпілому моральної шкоди. Протиправні дії ОСОБА_4 , обумовили у потерпілого виникнення переживань з приводу свого життя та здоров`я і неможливості захистити себе і близьких, що змінило комунікацію із оточуючим світом, друзями та близькими, і як наслідок, це призвело до обмеження активного життя. Нанесення потерпілому тілесних ушкоджень спричинило переляк у дитини та жінки, та в свою чергу нервозність та напругу у сімейному житті. Зміна поведінки дружини, переляк дружини і дитини в результаті дій ОСОБА_4 , їх емоційний стрес та переживання, спричинили потерпілому додаткові моральні страждання;
-висновком, проведеної судово-медичної експертизи №893 від 04.11.2020, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 при судово-медичній експертизі виявлено синець шкіри нижньої губи справа і садно її слизової оболонки, синці грудей зліва, обширний синець правої кисті із ознаками забиття м`яких тканин кисті і ділянки променево-зап`ясткового суглоба.
Характер і морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, вказують на їх утворення від дії тупих предметів, в межах доби до його експертного огляду, не виключено у вказаний в постанові термін - 30.09.2020.
Індивідуальні особливості поверхонь травмуючих предметів у властивостях виявлених у ОСОБА_7 ушкоджень не відобразились. Проте, утворення виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за повідомлених ним при судово-медичній експертизі обставин події, не виключається.
Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких (п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ, 1995);
-даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 26.01.2021 з таблицею ілюстрацій до нього, згідно яких встановлено обставини, які відтворив потерпілий ОСОБА_7 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 , що мало місце близько 18 год. 45 хв. 30.09.2020 по вул.Пирогова у м.Тернополі поблизу харчувального закладу «Чікенхат»;
-даними, які містяться у протоколі огляду від 26.01.2021, згідно яких встановлено, що при відкритті файлу «ch 01_2109» та перегляді відеозапису вбачається, що камера відеоспостереження охоплює собою проїзну частину дороги, за адресою: АДРЕСА_2 . На 17:45:15 год. в об`єктиві камери відеоспостереження з`являється транспортний засіб ОСОБА_7 та транспортний засіб ОСОБА_4 , які зупиняються на проїзній частині дороги. На 17:45:16 громадянин ОСОБА_4 виходить із свого автомобіля та підходить до водійських дверей автомобіля ОСОБА_7 . На 17:45:18 гр. ОСОБА_4 наносить удар правою рукою у обличчя гр. ОСОБА_8 та після чого під час шарпанини наносить удари у грудину останньому. На цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зникають із об`єктиву камер спостереження.
Аналізуючи дослідженні докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження та кваліфікує такі його дії за ч.1 ст.125 КК України.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини, наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працевлаштований, а також беручи до уваги визнання вини обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного кримінального проступку, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ОСОБА_4 , так і іншими особами, йому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При вирішенні питання щодо цивільного позову суд виходить із характеру та обсягу страждань, які поніс потерпілий внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в душевних стражданнях потерпілого, які він зазнав у зв`язку з вчиненим щодо нього кримінальним правопорушенням, його морально-психологічних переживаннях, пов`язаних з позбавленням можливості вести нормальне повноцінне існування, а також змінами в його нормальному ритмі життя.
У зв`язку з цим, виходячи з глибини, тривалості та обсягу фізичних та душевних страждань потерпілого, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає необхідним позовні вимоги потерпілого задовольнити частково та стягнути на його користь з обвинуваченого 5000 грн в якості відшкодування за завдану моральну шкоду. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді штрафув розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1