Провадження № 1-кс/461/7102/21
30.12.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді, в якій просить:
-поновити строк оскарження дій та бездіяльності посадових осіб Львівської обласної прокуратури та територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові;
-дії та бездіяльність керівника Львівської обласної прокуратури, які проявилися у не внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення посадовими особами Львівської обласної прокуратури, визнати протиправними;
-дії та бездіяльність начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 , які проявилися у не внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, визнати протиправними;
-дії та бездіяльність начальника першого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 , які проявилися у не внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, визнати протиправними;
-зобов`язати керівника Львівської обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення службовими особами Миколаївського відділення поліції та Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури стосовно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 КК України.
Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_3 , посилається на те, що 22.11.2021 року на адресу керівника Львівської обласної прокуратури ним подано заяву від 19.11.2021 року про вчинення службовими особами Миколаївського відділення поліції та Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 КК України.
09.12.2021 року з Львівської обласної прокуратури, за підписом виконувача обов`язків начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури, листом скаржнику надійшов супровідний документ, адресований до територіального управління Державного розслідувань, розташоване у м.Львові, в якому зазначено про скерування за належністю для розгляду в межах компетенції з врахуванням вимог ст. 214 КПК України даної заяви.
В подальшому, з територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, за підписом начальника першого слідчого відділу, скаржнику надійшов супровідний документ, адресований до Головного управління Національної поліції у Львівській області, яким заяву скаржника скеровано на розгляд до даного управління.
Таким чином, скаржник вважає, що йому безпідставно відмовлено у реєстрації заяви в ЄРДР.
Отже, скаржник зазначає, що прокуратурою Львівської області та посадовими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Львові його заява належним чином не розглянута.
Вищенаведені обставини, на думку скаржника, свідчать про те, що Львівська обласна прокуратура в особі її керівника і начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури вимоги закону не виконують, чим порушують його права та інтереси держави.
Захисник скаржника подав заяву про слухання справи за його та скаржника відсутності, згідно якої скаргу підтримують та просять задовольнити.
Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Отже, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що передбачених КПК України, вважаю за можливе та необхідне розглянути таку у відсутності скаржника.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Зі змісту ч. 1 ст. 306 КПК України вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.
Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена підсудність скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.
Однак, ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадження під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 02 березня 2020 року у справі №263/19/20 (провадження №51-420впс20).
Згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Як вбачається зі скарги ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність Львівської обласної прокуратури та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_3 в частині оскарження дій (бездіяльності) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, не підлягає розгляду у Галицькому районному суді міста Львова, оскільки не підпадає під юрисдикцію суду(слідчого судді).
Отже, виходячи з вищенаведеного слідчий суддя не розглядає питання які стосуються скарги на дії (бездіяльність)Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові та роз`яснює скаржнику право на подачу скарги в цій частині до належного суду Личаківського районного суду міста Львова.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.8 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
До повноважень слідчого судді статтею 303 КПК України віднесено розгляд скарг на окремі рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора.
Згідно положень статті 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до статті 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом. Подання клопотання заінтересованою особою про поновлення пропущеного строку не припиняє виконання рішення, оскарженого з пропущенням строку.
Зважаючи на те, що скаржником подано належні докази поважності пропуску з даною скаргою до слідчого судді, а саме повідомлення про результати розгляду заяви, вважаю за можливе визнати причини пропуску звернення до слідчого судді поважними та поновити такі.
Встановлено, що 22 листопада 2021 року скаржник звернувся до Львівської обласної прокуратури із заявою від 19.11.2021 року про вчинення злочину (кримінального правопорушення).
09.12.2021 року з Львівської обласної прокуратури, за підписом виконувача обов`язків начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури, скаржнику надійшла копія супровідного документу від 26.11.2021 року, згідно якого заяву про вчинення злочину скеровано до Територіального управління Державного розслідувань, розташоване у м. Львові, в якому зазначено про скерування за належністю для розгляду в межах компетенції з врахуванням вимог ст. 214 КПК України.
В ході розгляду скарги не встановлено даних про внесення відомостей за заявою скаржника про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.
Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
З аналізу зазначених норм випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для них КПК України
Натомість, в ході судового розгляду не здобуто жодного доказу на підтвердження того, що відомості за заявою скаржника внесені до ЄРДР.
Отже, наведене свідчить про те, що заява скаржника про вчинення кримінального правопорушення з дотриманням положень ст. 214 КПК України розглянута не була, а відомості до ЄРДР не внесені.
Також, в ході розгляду скарги встановлено, заява від 19.11.2021 року скерована до Львівської обласної прокуратури 22 листопада 2021 року, лише 26 листопада цього ж року скерована прокурором до Територіального управління Державного розслідувань, розташоване у м. Львові.
Отже, матеріали скарги не містять даних про розгляд заяви у визначений ст. 214 КПК України строк 24 години.
Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги те, що заява про вчинення кримінального правопорушення (злочину) не розглянута належним чином, з дотриманням вищенаведених положень КПК України, доводи скаржника в ході судового розгляду суб`єктом оскарження спростовані не були, а в ході розгляду скарги не здобуто даних про внесення відомостей до ЄРДР, приходжу до висновку, що уповноваженими особами Львівської обласної прокуратури не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ст. 214 КПК України.
Таким чином, оскільки заява про вчинення кримінального правопорушення уповноваженими особами Львівської обласної прокуратури не розглянута з дотриманням положень ст. 214 КПК України, приходжу до висновку, що слід зобов`язати уповноважених службових осіб Львівської обласної прокуратури розглянути дану заяву з дотримання положень наведеної статті та повідомити заявника про прийняте рішення.
До повноважень слідчого судді статтею 303 КПК України віднесено розгляд скарг на окремі рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора. Наведений у статті 303 КПК України перелік таких рішень, дій чи бездіяльності є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Наведений перелік рішень слідчого судді також є вичерпним і не наділяє слідчого суддю повноваженнями визнати бездіяльність відповідних посадових осіб незаконною.

Таким чином, скарга в частині визнання протиправною бездіяльності прокурора не підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Поновити процесуальний строк звернення зі скаргою до слідчого судді.

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення (злочину) особу Львівської обласної прокуратури розглянути заяву ОСОБА_3 про вчинення злочину від 19.11.2021 року з дотриманням положень статті 214 КПК України та повідомити заявника про прийняте рішення у строки та в порядку визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1