ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4362/21 Номер провадження 11-кп/814/331/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника- адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження № 0000502 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Оболонь Семенівського району Полтавської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 12.02.2022 включно.

Відповідно до обвинувального акту, 04.06.2021, у період часу із 12:00 год. до 14:00 год., точного часу слідством не встановлено, між ОСОБА_10 та її співмешканцем ОСОБА_11 , за місцем їх спільного проживання в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , виник конфлікт на ґрунті розпиття алкогольних напоїв, у ході якого останній спочатку схопив її в будинку за праву руку, а згодом, лежачи долі на подвір`ї, нецензурно лаявся на її адресу, і, при наближенні до нього, намагався копати жінку ногами.

За вказаних обставин ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи із раптово виниклим прямим неконкретизованим умислом з мотиву помсти за відчуття перенесеної образи та з метою нанесення шкоди фізичному здоров`ю кривдника, взяла з кухні металеву сковороду та, схилившись над лежачим на подвір`ї ОСОБА_11 , завдала йому затиснутою в правиці пательнею не менше п`яти ударів в напрямку згори донизу в область голови та рук.

Таким чином, ОСОБА_10 спричинила потерпілому такі тяжкі, за критерієм загрози для життя в момент заподіяння, тілесні ушкодження:

- крововиливи в м`які покрови голови в правій скроневій ділянці з переходом на тім`яно-потиличну ділянку та в лівій тім`яно-скронево-потиличній ділянці, садна і синці голови (сипці в ділянках лівої і правої вушної раковин розміром 6 х 4 см та обох повік правого ока розміром 3,5 х 3 см, садна в лівій лобно-скроневій ділянці розміром 10 х 8 см та правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці розміром 10 х 8 см) та садна верхніх кінцівок (по тильній поверхні першого пальця лівої кисті розміром 3 х 2 см, по тильній поверхні у основи першого пальця лівої кисті розміром 3,5 х 2 см, по задній поверхні нижньої третини лівого передпліччя розміром 2 х 2, по задній поверхні в проекції лівого ліктьового суглоба розміром 4 х 4 см, в проекції правого плечового суглобу зверху в кількості двох розміром 1 х 1 см та 2x2 см);

- перелом кісток склепіння і основи черепа (вдавлений скалковий перелом правої скроневої кістки з утворенням трьох фрагментів невизначеної форми розмірами 2 х 2 см, 3 х 2 см, 1 х 0,5 см, занурених в порожнину черепа до 1 см, із двома променями від місця вдавленого перелому склепіння черепа -розповсюдженим допереду через передню черепно-мозкову ямку довжиною близько 5 см та розповсюдженим горизонтально через потиличну кістку дозаду довжиною близько 8 см);

- субдуральну гематому лівої гемісфери головного мозку об`ємом до 150 мл, крововиливи під м`яку мозкову оболонку скроневої долі лівої півкулі, забої речовини головного мозку в ділянці стовбуру розміром 0,5 х 0,5 х 1 см та в товщі скроневої долі лівої півкулі розміром 2 х 2,5 х 1,5 см.

За деякий час по цьому, ОСОБА_10 , злякавшись наслідків своїх дій, поклала потерпілому під голову рушник та звернулася за допомогою до сусідів, зокрема, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Побачивши закривавленого та непритомного чоловіка, остання о 14 год. 32 хв. викликала швидку медичну допомогу, та спонукала ОСОБА_10 повідомити про стан посграждалого його сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Близько 15 год. 02 хв. прибувшим па територію домоволодіння ОСОБА_8 викликано на місце події співробітників поліції, в свою чергу о 15 год. 10 хв. бригадою екстреної медичної допомоги розпочато перевезення потерпілого для госпіталізації до КП «Полтавська обласна клінічна лікарня їм. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради».

Внаслідок отриманої за викладених обставин відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа, ушкоджень мозкових оболонок і головного мозку ОСОБА_11 о 06 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер в нейрохірургічному відділенні вказаного закладу охорони здоров`я.

Мотивуючи рішення, суд зазначив, що підстав для зміни міри запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід на даний час не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, а саме можливість впливати шляхом погроз або вмовлянь на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; спробам переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки остання обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, перебуваючи на волі може через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, залишити постійне місце проживання не маючи міцних соціальних зв`язків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 14.12.2021, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу відпали та обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим та базуються тільки на домислах та припущеннях сторони обвинувачення. Крім того, вказує, що в умовах перебування у слідчому ізоляторі погіршився стан здоров`я підозрюваної. За час перебування в установі ОСОБА_10 неодноразово оглядалась лікарем та призначалось амбулаторне лікування з приводу: гострого бронхіту, гіпертонічної хвороби 2 ст. ризику, віддалені наслідки ЗЧМТ (анамнестично), на даний час перебуває під динамічним наглядом в Полтавській міській медичній частині.

Крім того, вказує, що на даний час під час судового розгляду майже всі свідки були допитані і жоден свідок не дав свідчень про те, що ОСОБА_10 були вчинені будь-які неправомірні дії, щодо потерпілого ОСОБА_11 , жоден зі свідків не підтвердив вину ОСОБА_10 , так як ніхто нічого в день події не бачив та не чув, що стосується конфлікту, який нібито стався між обвинуваченою та потерпілим. Зазначає, що ці факти взагалі ставлять під сумнів винуватість та причетність ОСОБА_10 до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Також, зазначає, що ОСОБА_10 раніше не судима, не перебуває та ніколи не перебувала на обліку в психоневрологічному та наркотичному диспансері, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, думку потерпілого та його представника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183,194, 199 КПК України.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в провадженні Київського районного суду м. Полтава перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 121 КК України.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченій ОСОБА_10 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_10 та даних про особу обвинуваченої, прийшов до висновку на наявність підстав вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Посилання захисника на те, що всі свідки були допитані і жоден із них не дав свідчень про те, що ОСОБА_10 були вчинені будь-які неправомірні дії, щодо потерпілого ОСОБА_11 , є не переконливими, так як такі доводи пов`язані із встановленням судом конкретних обставин злочину на підставі оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, а тому не стосуються процесуальних повноважень суду апеляційної інстанції на цій стадії процесу, до закінчення судового розгляду, а саме при апеляційному розгляді ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої.

Колегія суддів поряд з наведеним вище враховує відсутність судимостей в обвинуваченої, наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики, однак з огляду на встановлені вище обставини у їх сукупності, зазначені обставини не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі не продовження строку тримання під вартою.

Не зважаючи на доводи захисника про погіршення стану здоров`я у обвинуваченої ОСОБА_10 , матеріали провадження не містять об`єктивних даних про те, що стан здоров`я обвинуваченої не дозволяє утримувати її під вартою.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Зважаючи на встановлені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду щодо ОСОБА_10 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та доводи апеляції жодним чином не спростовують вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та, відповідно, задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись статтями ст.ст.376,405,407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , - залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 14 грудня 2021 року щодо обвинуваченої ОСОБА_10 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4