печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
12.07.2021 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

Власники майна, в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття сторін, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000806 від 17.06.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у період з січня 2018 по вересень 2020 року, діючи умисно, у складі злочинної організації, виконуючи відведену йому роль, згідно єдиного та спільного плану вчинення злочинів, умисно вчинив ряд незаконних заволодінь чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайств), спричинивши майнової шкоди на загальну суму 408 133, 40 Євро та 55126 Доларів США., що на час вчинення злочинів становило 12 308 134 грн. 10 коп., а саме:

1) 25.10.2019 шляхом обману, діючи від імені ТОВ «Гранд Карпатія» (), під приводом міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом із м. Стамбул Турецької Республіки до м. Мінськ Республіки Білорусія, на підставі договору про надання послуг із перевезення, укладеного із логістичною компанією, зареєстрованою в Турецькій Республіці «MK Trans», заволодів майном, а саме одягом (текстилем), спричинивши майнової шкоди на суму 55126,02 доларів США, що на час вчинення злочину становило 1384441 грн. 04 коп.;

2) 12.11.2019 шляхом обману, діючи від імені ТОВ «Гранд Карпатія» (), під приводом міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом із м. Рига Латвійської Республіки до м. Оріхів Запорізької області, заволодів майном, що належить ТОВ «ВАЙН-ХОЛЛ», а саме алкогольною продукцією, спричинивши майнової шкоди на загальну суму 88701,60 Євро, що на час вчинення злочину становило 2400497 грн. 25 коп.;

3) В період часу із 13.11.2019 до 15.11.2019, шляхом обману, діючи від імені ТОВ «Гранд Карпатія» (), під приводом міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом із м. Веленія Словенської Республіки до м. Київ, заволодів побутовою технікою, належною ТОВ «Комфі Трейд», вартістю 77582,10 Євро та побутовою технікою ТОВ «Інвестком», вартістю 138534,84 Євро, спричинивши майнової шкоди на загальну суму 216116, 94 Євро, що на час вчинення злочину становило 5762158 грн. 48 коп.

4) 18.11.2019 шляхом обману, діючи від ТОВ «ГРАНД КАРПАТІЯ» (), під приводом надання послуг із міжнародного перевезення вантажу із м. Вільнюс Литовської Республіки до м. Запоріжжя, заволодів ломом міді у кількості 22 тони, належним SIA «IBS Solutions», спричинивши майнової шкоди на загальну суму 103314,86 Євро, що на час вчинення злочину становило 2761037 грн. 35 коп.

28.04.2021 у кримінальному провадженні №0000274 від 23.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

17.05.2021 оголошений розшук підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки він переховується від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності за діяння, про підозру у вчиненні якого йому повідомлено 28.04.2021.

26.05.2021 матеріали досудових розслідувань №0001982 від 20.10.2018 та 0000274 від 23.02.2021 об`єднані в одне провадження.

17.06.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України.

08 червня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/28392/21-к) проведений обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 домоволодіння АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку виявлений та вилучений автомобіль «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 .

Встановлено, що вказаний автомобіль на праві приватної власності належить PIP TOP, s.r.o. юридичній особі, яка зареєстрована та здійснює господарську діяльність у Республіці Словачиина, однак в Україні фактично належить та перебуває у постійному користуванні підозрюваного ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_5

10.06.2021 автомобіль «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

10.06.2021 до Печерського районого суду м. Києва направлене колопотання про арешт тимчасово вилученого майна - автомобіля «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 .

17.06.2021 у звязку із необхідністю завершення досудовог розсілудвання за підозрою інших співучасників, матеріали досудового розсілудвання у кримінальному провадженні № 0001982 від 20.10.2018 за підорзрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України виділені в окреме кримінальне провадження за № 0000806.

В цей же день 17.06.2021 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001982 від 20.10.2018.

У зв`язку із викладеним вище, 09.07.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 повернені на доопрацювання матеріали клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

З врахуванням зазначеного, прокурор вказує, що беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також запобігання можливості приховування, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження майна є необхідність у накладенні арешту.

Окрім цього, прокурор просить суд, поновити строк звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Окрім цього, варто зазначити, що абзацом 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, суд вбачає, що прокурор звернувся з накладенням арешт з пропущеним строком, однак з врахуванням зазначених ним обставин, суд вважає, що строк підлягає поновленню, для подачі даного клопотання про накладення арешту на вилучене майно, оскільки він був пропущений з поважних причин.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, протилежне стороною захисту слідчому судді належним чином не доведено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Поновити прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , строк для звернення з клопотанням про арешт майна.

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене, 23.06.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz 519 CDI» н.з. НОМЕР_3 , з вмонтованою бочкою в середині; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Mercedes-Benz 519 CDI» н.з. НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1