Справа 688/3405/21
№ 1-кп/688/203/21
Вирок
іменем України

17 листопада 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000802 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2004 року за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2009 року за ч.3 ст.186, ч.3 ст. 357, ст. 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2013 року за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2018 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2019 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі;

- вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2020 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі, на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10 травня 2018 року по 18 червня 2018 року, звільнений 19 березня 2021 року по відбуттю строку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_6 , маючи не зняту і непогашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин. Так, 28 вересня 2021 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, таємно викрав з гаманця чорного кольору, який знаходився у шафі, одну купюру номіналом 500 грн., яка належить ОСОБА_4 , чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

17 листопада 2021 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення відповідно до вимог ст.471 КПК України.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також на призначення покарання ОСОБА_6 у виді арешту строком на три місяці.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, повністю відшкодував заподіяну шкоду.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та просила затвердити укладену з обвинуваченим угоду.

Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечила.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.2 ст.185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, маючи не зняту і непогашену судимість вчинив новий злочин, на обліку органу пробації, під динамічним спостереженням у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, спроможний виконати узгоджене сторонами покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Процесуальних витрат у справі не має. Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення в кримінальному провадженні №0000802, укладену 17 листопада 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 .
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_6 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_7