Справа № 344/1028/22
Провадження № 1-кс/344/478/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000094 від 20.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 259,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що 20 січня 2022 року о 02 год 04 хв, в чергову частину Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він замінував приміщення житлової квартири АДРЕСА_1 . Виїздом слідчо-оперативної групи за вказаною адресою, було встановлено, що ОСОБА_5 , здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху та погрожував вбивством свої малолітній донці ОСОБА_6 , прикладаючи предмет зовні схожий на ніж до шиї останньої.

20 січня 2022 року, в порядку ст. 208 КПК України було, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також, у цей же день, в порядку ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 259 КК України.

20 січня 2022 року під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено мобільний телефон марки Redmi, IMEI 1: НОМЕР_1 , із сім-картами мобільних операторів ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити, одночасно зазначив, що власника майна повідомлено про дату і час судового засідання.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і дату судового засідання.

Вивчивши подане клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, майно, а саме: мобільний телефон марки Redmi, IMEI 1: НОМЕР_1 , із сім-картами мобільних операторів ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 було виявлено та вилучено 20.01.2022 під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії постанови слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 20.01.2022 року речі, а саме: мобільний телефон марки Redmi, IMEI 1: НОМЕР_1 , із сім-картами мобільних операторів ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання слідчого подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт слідчий, погоджене прокурором, а саме: мобільний телефон марки Redmi, IMEI 1: НОМЕР_1 , із сім-картами мобільних операторів ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000094 від 20.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 259 КК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження майна, як речового доказу, накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення затримання ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки Redmi, IMEI 1: НОМЕР_1 , із сім-картами мобільних операторів ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , до його скасування у встановленому законом поряду

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7