Справа №577/3238/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1106/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Шахрайство
УХВАЛА
Іменем України

29 вересня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/3238/21 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2021, якою обвинуваченому

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , раніше судимому

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

В поданих апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу суду та обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання, оскільки вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу суд першої інстанції не дослідив належним чином особу обвинуваченого, не звернув уваги на те, що останній є інвалідом дитинства з порушенням функцій зору, дихання та йому встановлена третя група інвалідності пожиттєво, має постійне місце проживання, є сиротою, але підтримує тісні соціальні зв`язки зі своїми родичами. Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, ОСОБА_10 обвинувачується за ч. 2 ст. 190 КК, санкція даної статті не передбачає позбавлення волі понад 5 років як зазначено в ухвалі суду, а передбачено або обмеження волі на строк до 5 років, або позбавлення волі на строк до 3 років. Вказує на те, що суд відмовив у визначенні розміру застави, але свою позицію не обґрунтував;

- обвинувачений ОСОБА_13 просить скасувати ухвалу суду, звільнити його з-під варти та обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, ухвалу суду вважає не законною, не обґрунтованою та такою, що ґрунтується на припущеннях, так як він повністю визнав вину, не перебував у розшуку, з`являвся до суду чи слідчого за першим викликом, має інвалідність 3-ї групи з зору, у нього порушена функція дихання, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, а 11.08.2021 має бути звільнений за попереднім вироком у зв`язку з відбуттям покарання.

ОСОБА_10 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, а саме у тому, що він будучи раніше судимим за скоєння злочинів проти власності та відбуваючи покарання в ДУ «Конотопський виправний центр (№ 130)», розмістивши на веб-сайті «OLX.ua» завідомо неправдиві оголошення про продаж автомобілів, яких в дійсності не мав в наявності, а у подальшому спілкуючись телефоном з громадянами, які виявили бажання їх придбати та будучи введеними в оману, заволодів 07, 08 та 09.01.2021 грошовими коштами ОСОБА_14 на загальну суму 196117 грн (без врахування комісії банку), 11.03.2021 грошовими коштами ОСОБА_15 в розмірі 8955 грн (без врахування комісії банку), 15.03.2021 і 18.03.2021 грошовими коштами ОСОБА_16 на загальну суму 24550 грн, 18.04.2021 грошовими коштами ОСОБА_17 на загальну суму 27000 грн (без врахування комісії банку), 24.04.2021 грошовими коштами ОСОБА_18 на загальну суму 7910,25 грн (без врахування комісії банку).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2021 відносно ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.10.2021 включно. Своє рішення суд першої інстанції умотивував наявністю ризиків переховування від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення нових кримінальних правопорушень, а також недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційні скарги, просили скасувати ухвалу суду та застосувати до ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід, доводи прокурора ОСОБА_9 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Ухваливши рішення щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов такого висновку, оскільки при вирішенні зазначеного питання у повній мірі дотримався вимог ст. 176, 177, 182, 183, 194, 197 і 331 КПК, а саме з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, ту обставину, що судове провадження не завершене та наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики перешкоджають завершенню судового розгляду кримінального провадження.

Суд також врахував особу обвинуваченого, його репутацію, тяжкість покарання, крім того, вважає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК, за яким обвинувачується ОСОБА_10 , становить небезпеку для суспільства.

ОСОБА_10 є обвинуваченим у кримінальному провадженні і обґрунтованість цього обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку, яким закінчується кримінальне провадження, а тому колегія суддів не уповноважена давати оцінку доказам і може вирішувати питання тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та необхідності тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання встановлених судом першої інстанції ризиків, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу в триманні обвинуваченого під вартою. При цьому, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_10 , колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Разом з тим, суд першої інстанції, посилаючись на ч. 4 ст. 183 КПК, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК, дійшов висновку про відсутність підстав для визначення обвинуваченому розміру застави як альтернативного запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону і що перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Так, відповідно ч. 3 ст. 183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів приходить до висновку, що хоча допущені порушення вимог КПК і є підставою для скасування ухвали суду, однак вони не спростовують встановлених обставин щодо наявності всіх передбачених законом підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому після скасування ухвали суду вважає за необхідним постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому колегія суддів, враховуючи сукупність ризиків, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду кримінального провадження, інформацію про особу ОСОБА_10 , вимоги ст. 182 КПК, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися чи у інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню або ж знизити чи зменшити ймовірність реалізації обвинуваченим ризиків, вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47580 грн.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

постановила:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2021 відносно ОСОБА_19 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.10.2021 включно із визначенням застави у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 47580 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою особою у будь-який момент.

Реквізити для сплати застави: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42267878; банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ; код банку отримувача 820172; рахунок отримувача UA0084439. Призначення платежу: застава за ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 577/3238/21 згідно ухвали Сумського апеляційного суду від 29.09.2021, ПІП платника).

У разі внесення застави визначити ОСОБА_10 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими і свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в цій ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово прокурора та суд.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави вирішується питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_9 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_20 негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4