Єдиний унікальний номер 142/698/18
Номер провадження 1-в/142/1/21
У Х В А Л А
Іменем України
23 листопада 2021 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області
В складі :
Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області

подання начальника Піщанського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_4

про приведення вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 20 березня 2019 року у відповідність до вимог Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрашківка Піщанського району Вінницької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого 20 березня 2019 року Бершадським районним судом Вінницької області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України на підставі ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75, п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном три роки з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Піщанського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України капітан внутрішньої служби ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про приведення вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 20 березня 2019 року у відповідність до вимог Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрашківка Піщанського району Вінницької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого 20 березня 2019 року Бершадським районним судом Вінницької області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України на підставі ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75, п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном три роки з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

В обґрунтування подання вказав, що ОСОБА_5 був засуджений 20 березня 2019 року Бершадським районним судом Вінницької області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК УКраїни на підставі ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75, п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном три роки та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. З 03 травня 2019 року ОСОБА_5 перебуває на обілку в Піщанському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області. 01 липня 2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, якийм внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, якими встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Зміни до ч. 1 ст. 310 КК України вказаним Законом внесені не були. Представник сектору пробації в своєму поданнні зазначає, що відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, зокрема, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, просить привести вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 20 березня 2019 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ.

Начальник Піщанського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, однак в минулих судових засіданнях подання підтримувала, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання, оскільки застосування вказаної норми закону буде погіршувати становище засудженого, який є особою пенсійного віку.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути подання у його відсутності, подання підтримує та просить його задовольнити.

Дослідивши подання та матеріали особової справи, заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов до висновку, що подання начальника Піщанського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 про приведення вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 20 березня 2019 року у відповідність до вимог Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відносно засудженого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений 20 березня 2019 року Бершадським районним судом Вінницької області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України, на підставі ч.1 ст. 70, ч.4 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75, п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном три роки та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішити питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2, 3 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

01 липня 2020 набрав чинності «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII .

До набрання чинності вказаного Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, санкція ч.1 ст.309 КК України передбачала покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Після набрання чинності Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, тобто з 01 липня 2020 року, санкція ч.1 ст. 309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Отже, згідно вищевказаного Закону за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 309 КК України, з 01 липня 2020 року встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженого ОСОБА_5 , а саме обмеження волі. При цьому максимальна межа обмеження волі за ч. 1 ст. 309 КК України встановлена на строк до 5 років. Тоді як ОСОБА_5 засуджено до позбавлення волі на строк до трьох років, на підставі ст. 75, п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном три роки з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи

Зазначеним вище законом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України вид та міра покарання не змінена.

Як слідує з подання органу пробації, його подано до суду на підставі п. 13 ч. 1ст. 537 КПК України, за якою під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

У поданні представник органу пробації просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому.

При цьому, представник органу пробації не навів конкретних вимог щодо виду та міри покарання, на яке він просить замінити засудженому ОСОБА_5 , призначене останньому покарання. Відтак подання не містить і мотивів, з яких виходив орган пробації звертаючись до суду з вказаним поданням.

В свою чергу за правилами ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Засуджений ОСОБА_5 покарання не відбував, оскільки на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого законі з усіх, що були чинними у цей період.

За положеннями ч. 3 ст. 74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання.

Якщо засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням, а новий закон, що має зворотну дію, передбачає як найбільш суворий вид покарання такий, від відбування якого особа теж може бути звільнена з випробуванням (наприклад, обмеження волі чи виправні роботи), призначена їй міра покарання теж підлягає заміні на максимальний розмір покарання, передбаченого новою санкцією. При цьому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не скасовується і засуджений продовжує далі відбувати визначений судом іспитовий строк.

З урахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України та положень Закону № 2617-VIII, покарання у виді позбавлення волі за ч. 1 ст. 309 КК України строком на три роки ОСОБА_5 може бути замінено на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону) із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Міра покарання це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно з законом покарання за злочин. Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначену судом.

З урахуванням змін, внесених Законом № 2617-VIII до санкції ч. 1ст. 309 КК України пом`якшується вид покарання, проте з у рахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України посилюється строк покарання.

Враховуючи, що максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, згідно Закону № 2617-VIII значно перевищує строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що у даному випадку приведення вироку суду від 20 березня 2019 у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII погіршує становище засудженого, який є особою пенсійного віку.

При цьому, суд зауважує, що остаточно покарання ОСОБА_5 призначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначених покарань, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, тобто, міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

За обставин зазначених вище, суд вважає, що підстави для задоволення подання органу пробації не знайшли свого підтвердження, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Піщанського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 про приведення вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 20 березня 2019 року у відповідність до вимог Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрашківка Піщанського району Вінницької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого 20 березня 2019 року Бершадським районним судом Вінницької області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України на підставі ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75, п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном три роки з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Суддя :