Провадження № 1-кп/638/603/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000593 від 06.09.2019, з обвинувальним актом у відношенні : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Білопілля, Сумської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України,
за участю :

прокурора ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
19.12.2019 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження № 0000593 від 06.09.2019, з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України.
Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, ОСОБА_3 висунуто обвинувачення в тому, що він 04.05.2019, перебуваючи на посаді ТВО заступника начальника поліції начальника СВ Індустріального ВП ГУНП в Х/О, вніс до ЄРДР за № 0001139 відомості щодо нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та доручив проведення досудового розслідування уповноваженому слідчому СВ Індустріального ВП ГУНП в Х/О.
Після чого ОСОБА_3 03.07.2019 знаходячись у приміщенні Індустріального ВП ГУНП в Х/О вступив у позаслужбові відносини з адвокатом ОСОБА_7 - ОСОБА_9 та пред`явив останньому вимогу про необхідність надати йому неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 2000 доларів США за сприяння у зміні кваліфікації дій ОСОБА_7 у суді та не чинення перешкод в укладенні угоди про примирення.
Після направлення обвинувального акту до Орджонікідзевського райсуду м. Харкова стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії у період з липня по вересень 2019 року, неодноразово телефонував адвокату ОСОБА_9 та пред`являв вимоги у необхідності надання йому неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 2000 доларів США, на що останній, будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди зашкодить законним правам та інтересам ОСОБА_7 , надав свою згоду, про що повідомив правоохоронні органи, під контролем яких 11.09.2019 перебуваючи в приміщенні кафе «Farsh», передав ОСОБА_3 50000 гривен неправомірної вигоди.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, а саме як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням.
У судовому засіданні захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 заявили клопотання про закриття провадження по кримінальному провадженні, посилаючись на те, що повідомлення про завершення досудового розслідування відбулось 08.11.2019 за 4 дні до закінчення строку досудового розслідування, який закінчувався 12.11.2019 та який було зупинено, відповідно до приписів ст. 290 КПК України, на час ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування. 13.12.2019 сторона захисту закінчила ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, відтак у сторони обвинувачення залишилось 4 дні до закінчення строку досудового розслідування, протягом яких прокурор повинен був звернутися до суду з обвинувальним актом, а саме до 17.12.2019 включно. Однак з обвинувальним актом прокурор звернувся до суду лише 19.12.2019 то б то поза межами строку досудового розслідування, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі приписів п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисників та обвинуваченого, зазначивши, що воно не відповідає приписам КПК України, так як звернення до суду з обвинувальним актом відбулось у межах строків досудового розслідування. Крім того наголошував на тому, що з 13.12.2019 прокурор здійснював ознайомлення з відкритими стороною захисту матеріалами. Також зазначив, що вирішення зазначеного клопотання сторони захисту підлягало розгляду лише на стадії підготовчого провадження.

Суд заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши надані суду, на вказаній стадії кримінального процесу, матеріали кримінального провадження, вважає клопотання захисників та обвинуваченого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приписами п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Крім того, приписами п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України передбачено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Згідно з частиною 5 статті 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до приписів ч.ч. 1, 7 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.
Згідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Приписами ч. 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження, зобов`язані ( мають право ) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України.
За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.
Послідовно реалізуючи політику, спрямовану на підвищення гарантій захисту прав і свобод людини, український законодавець на протязі останніх декількох років вніс низку важливих змін до чинного КПК стосовно строків досудового розслідування, починаючи з впровадження механізму судового контролю за строками розслідування і закінчуючи введенням процесуальних санкцій, під якими необхідно розуміти негативні наслідки для сторони обвинувачення у разі недотримання нею чітких вимог КПК і вчинення процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень поза межами цих строків.
Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 частину першу статті 284 КПК України було доповнено пунктом 10, відповідно до якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотньої дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін ( з 16.03.2018 ).
Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК України, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою ЄСПЛ.
Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71).
Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18).
При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).
В інтерпретації ж до чинного КПК цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно з положеннями статті 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 КПК України), його захиснику, законному представнику.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).
Судова практика застосування приписів пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України є усталеною у діяльності не тільки Верховного Суду, а й судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі Вищого антикорупційного суду ( ухвала Вищого антикорупційного суду від 24.09.2020, ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03.11.2020, постанова Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).
У судовому засіданні з досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 06 вересня 2019 року уповноваженою особою органу досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі письмової заяви ОСОБА_9 , яка містила дані про вчинення злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, таким чином на вказане кримінальне провадження поширюються приписи ст. 219 КПК України, щодо строків досудового розслідування.
12 вересня 2019 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України.
Таким чином, враховуючи приписи ч. 4 ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000593 від 06.09.2019 мав закінчитися 12 листопада 2019 року включно.
Суд не приймає до уваги твердження прокурора з приводу того, що при обчислюванні строку досудового розслідування підлягають застосуванню приписи ч. 5 ст. 115 КПК України, в частині неврахування при обчисленні строку досудового розслідування дня від якого починається строк та вважає його хибним, так як в даному випадку підлягають застосуванню приписи п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, відповідно до яких саме з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.
Зазначена правова позиція зокрема викладена у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20.
Крім того, у судовому засіданні з пояснень учасників судового провадження та досліджених матеріалів кримінального провадження, вбачається, що досудове розслідування після повідомлення про підозру ОСОБА_3 не зупинялося, строк досудового розслідування у встановленому законом порядку не продовжувався.
Зазначена інформація відсутня також у долученому до обвинувального акту Реєстрі матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженні.
08 листопада 2019 року прокурор прокуратури Харківської області ( на теперішній час Харківська обласна прокуратура ) ОСОБА_10 , визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту у зазначеному кримінальному провадженні, відповідно до приписів ст. 290 КПК України, письмово повідомив сторону захисту (підозрюваного ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 ),
про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розс
лідування, про що свідчить досліджене у судовому засіданні відповідне письмове повідомлення прокурора.
Таким чином, повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування було здійснено стороною обвинувачення за 4 дні до дня закінчення строку досудового розслідування, який мав закінчитися 12 листопада 2019 року включно.
13 грудня 2019 року сторона захисту (підозрюваний ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 ) завершили ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в повному обсязі, до яких їм було надано доступ стороною обвинувачення, про що свідчить відповідний протокол про надання доступу до матеріалів ( додаткових матеріалів ) досудового розслідування від 13 грудня 2019 року, який містить підписи підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 .
Як було зазначено вище, відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК України, в редакції, що діяла на час здійснення процесуальних дій, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
При таких обставина, часовий проміжок з 08 листопада 2019 року по 13 грудня 2019 року, відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строк досудового розслідування.
Враховуючи, що стороні захисту було відкрито та надання доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення з ними 08 листопада 2019 року, тобто за 4 дні до закінчення строку досудового розслідування (при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу (частина 5 статті 115 КПК України)), відлік яких продовжується з моменту виконання приписів частини 9 статті 290 КПК України, а саме з 14 грудня 2019 року, днем закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є 17 грудня 2019 року.
Разом з тим, обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_3 був складений і підписаний уповноваженими особами сторони обвинувачення 19 грудня 2019 року, направлений прокурором до Дзержинського райсуду м. Харкова 19 грудня 2019 року та отриманий зазначеним судом 19 грудня 2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, що підтверджується відповідним супровідним листом прокуратури Харківської області (на теперішній час Харківська обласна прокуратура ) від 19.12.2019 № 15/1-7497-19 за вихідним номером 15/1-18597вих-19 від 19.12.2019 та реєстрацією отримання обвинувального акту Дзержинським райсудом м. Харкова за вх. № 63577 від 19.12.2019, а також протоколом автоматизованого розподілу зазначеної судової справи за суддями з присвоєнням єдиного унікального номеру судової справи : 638/19782/19 та номеру провадження : 1-кп/638/1626/19 від 19.12.2019, що в свою чергу свідчить про очевидне порушення прокурором вимог кримінального процесуального законодавства України.
Крім того, направлення прокурором обвинувального акту у зазначеному кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_3 до Дзержинського райсуду м. Харкова саме 19.12.2019 підтверджується дослідженою у судовому засіданні інформацією викладеною у ЄРДР № 0000593 від 06.09.2019.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував факту направлення зазначеного обвинувального акту до Дзержинського райсуду м. Харкова саме 19.12.2019 та надання його нарочно уповноваженою особою до канцелярії суду.
За викладених обставин, враховуючи, що злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_3 , відповідно до приписів ст. 12 КК України, не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, суд вважає, що по зазначеному кримінальному провадженню, підлягають застосуванню приписи п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.
Як вже зазначалось судом, згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
З огляду на положення статті 2 КПК України, згідно з яким до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, та істотне порушення загальної засади кримінального провадження, передбаченої статтею 28 КПК України щодо розумних строків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід вважати таким, що не набув процесуального статусу обвинуваченого (підсудного).
При цьому суд наголошує на тому, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому положеннями КПК України.
Щодо позиції прокурора, який у судовому засіданні наголошував на тому, що зі змісту абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України та п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України випливає, що закриття кримінального провадження судом з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише у підготовчому провадженні та не передбачено під час судового розгляду, суд зазначає наступне.

Підготовче провадження є своєрідним процесуальним фільтром між досудовим провадженням і судовим розглядом, одним із завдань якого є перевірка відповідності вимогам закону процесуальних рішень, що надійшли від прокурора, зокрема перевірці підлягає не лише дотримання прокурором приписів, передбачених ст.ст. 291-293 КПК України, а й виконання ним приписів ст. 219 КПК України.
Суд наголошує на тому, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження, з підстав передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не в підготовчому судовому засіданні, а під час судового розгляду, відповідає загальним вимогам КПК України, так як чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь якої стадії процесу ( до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті ).
Крім того, суд зазначає, що здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження, відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України, становить істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.
Зазначена правова позиція зокрема викладена у постанові Верховного Суду від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19.
У судовому засіданні прокурор заперечуючи щодо задоволення клопотання сторони захисту зазначив, що з 13.12.2019 до дня складення обвинувального акту він знайомився з наданими, відповідно до приписів ст. 290 КПК України, за його запитом стороною захисту матеріалами, які сторона захисту мала намір використати як докази в суді. А тому прокурор вважає, що час ознайомлення сторони обвинувачення з зазначеними матеріалами не входить у строк досудового розслідування.
При цьому прокурор зазначив, що 13.12.2019 йому були надані вказані матеріали в копіях, щодо отримання яких він зазначив на примірнику заяви сторони захисту з переліком наданих матеріалів. Після отримання матеріалів від сторони захисту, сторона обвинувачення не зазначала щодо необхідності надання відповідного часу для ознайомлення з матеріалами. Також сторона обвинувачення письмово не підтвердила стороні захисту щодо надання доступу до матеріалів та ознайомлення з ними, в аналогічний спосіб, здійснений стороною захисту.
Суд не приймає до уваги зазначене твердження прокурора з приводу того, що час ознайомлення сторони обвинувачення з матеріалами наданими стороною захисту не входить у строк досудового розслідування та вважає його хибним з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 08.11.2019 засобом поштового зв`язку прокурором направлено підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику ОСОБА_5 запит про надання доступу до матеріалів сторони захисту, які вони мають намір використати, як докази в суді.
13.12.2019 стороною захисту прокурору надано повідомлення про відкриття матеріалів, що будуть використані ними як докази у суді. При цьому, прокурором, який є процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні, засвідчено факт отримання цього повідомлення і доданих до нього копій документів, шляхом прославлення відмітки про отримання.
Будь яких клопотань сторони обвинувачення щодо надання відповідного строку для ознайомлення з наданими стороною захисту матеріалами чи письмового підтвердження стороні захисту щодо надання доступу до матеріалів та ознайомлення з ними, в аналогічний спосіб, здійснений стороною захисту, матеріали кримінального провадження не містять.
Приписи ст. 290 КПК України визначають, що доступ до матеріалів надається сторонам кримінального провадження.
Згідно до положень ч. 11 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Таким чином, приписами КПК України передбачена можливість ознайомлення із матеріалами, до яких надано доступ, в рівній мірі як для сторони захисту, так і для сторони обвинувачення.
Між тим, згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 14.09.2021 ( справа №760/34267/19, провадження №51-4332ск21 ), Верховним Судом зазначено наступне : «Твердження у касаційній скарзі про те, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної правової оцінки обставинам звернення прокурора в порядку ч. 6 ст. 290 КПК України до сторони захисту та відповіді адвоката, та як наслідок не зарахували до строку ознайомлення із матеріалами досудового розслідування відповідного строку не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки ч. 5 ст. 219 КПК України передбачено, що строк ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України саме з матеріалами досудового розслідування, а не з доказами сторони захисту, не включається в строк досудового розслідування».
Таким чином, Верховний Суд прийшов до висновку, що звернення прокурора із запитом до сторони захисту в порядку ч. 6 ст. 290 КПК України не впливає на перебіг строку досудового розслідування.
Аналогічного висновку дійшов Вищий антикорупційний суд у вироку від 26.05.2021 (справа №638/12275/18, провадження №1-кп/991/95/19), зазначивши, що ч. 5 ст. 219 КПК передбачено не включення у строк досудового розслідування строк ознайомлення саме з матеріалами досудового розслідування, а не з доказами сторони захисту.
Таким чином, Верховний Суд та Вищій антикорупційний суд, у своїх судових рішеннях сформував усталену правову позицію з вказаного питання, а саме, що докази сторони захисту - не є матеріалами досудового розслідування, а тому ознайомлення прокурора з доказами сторони захисту, в порядку ч. 6 ст. 290 КПК України, не перериває перебіг строку досудового розслідування; ч. 5 ст. 219 КПК України передбачає не включення у строк досудового розслідування строк ознайомлення саме з матеріалами досудового розслідування, а не з доказами сторони захисту; на строк ознайомлення прокурора з матеріалами досудового розслідування не розповсюджується дія ч. 5 ст. 219 КПК України стосовно не включення до строків досудового розслідування ознайомлення прокурора з доказами сторони захисту в порядку ч. 6 ст. 290 КПК України.
При таких обставинах твердження прокурора в частині того, що строк ознайомлення стороною обвинувачення з матеріалами сторони захисту в період з 13.12.2019 по день складання, вручення підозрюваному обвинувального акту, а саме 19.12.2019, не включається в строки досудового розслідування суперечить приписам КПК України та усталеної судової практики сформованої Верховним Судом, адже у сторони захисту перебувають не матеріали досудового розслідування (як то зазначено у ч. 5 ст. 219 КПК України), а докази сторони захисту (як то зазначено у ч. 6 ст. 290 КПК України).
Окрім того, суд зазначає, що у судовому засіданні прокурором не надано доказу того, що таке ознайомлення тривало після 13.12.2021.
Судом також зазначається, що відповідно до приписів КПК України, поняття «матеріали досудового розслідування» та «докази сторони захисту» не є тотожними.
Як вже зазначалось судом, у відповідності до імперативних вимог ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
В той же час, ч. 6 ст. 290 КПК України, визначено, що сторона захисту за запитом прокурора зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
Окрім того, згідно приписів ст. 221 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення.
Таким чином законодавець розмежував поняття: «матеріали досудового розслідування» - які знаходяться виключно у сторони обвинувачення: у слідчого органу досудового розслідування або прокурора у кримінальному провадженні, від поняття : «докази сторони захисту» - будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, які зібрані стороною захисту і сторона захисту має право використати в суді.
Оскільки, імперативними вимогами частини 5 статті 219 КПК України визначено, що до строку досудового розслідування не включається саме строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, отже строк ознайомлення прокурора з доказами сторони захисту, в порядку ч. 6 ст. 290 КПК України, не зупиняє перебіг строків досудового розслідування.
Крім того, суд зазначає, що Вищим антикорупційним судом ( ухвала Вищого антикорупційного суду від 24.09.2020, ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03.11.2020, постанова Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20), також викладена правова позиція, а саме ВАКС було зазначено : щодо ознайомлення прокурора з доказами сторони захисту, то такі докази не є матеріалами досудового розслідування, строк ознайомлення сторонами з якими, за ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається в строки досудового розслідування. Суд наголошує на тому, що не включається в строки досудового розслідування саме строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу. Стаття 290 КПК передбачає, що повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування здійснюється прокурором або слідчим за його дорученням тоді, коли прокурор визнає зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта. Тому презюмується, що після такого повідомлення прокурор ознайомлений із матеріалами досудового розслідування. Окрім того, на момент завершення досудового розслідування матеріали досудового розслідування перебувають у сторони обвинувачення. Якби сторона обвинувачення була вправі необмежений термін знайомитись із власними матеріалами (матеріалами досудового розслідування), і це ознайомлення не включалося би в строк досудового розслідування, сторона обвинувачення мала би право по - суті необмежено продовжувати строк перебування особи під підозрою, а тому право особи на розгляд її справи в розумний строк було б ілюзорним. Також прокурором не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що таке ознайомлення тривало після отримання прокурором матеріалів сторони захисту.
При таких обставинах, суд вважає клопотання сторони захисту таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, таким що підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 26, 28, 110, 113, 115, 219, 284-290, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття провадження по кримінальному провадженні № 0000593 від 06.09.2019, з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, - задовольнити.
Кримінальне провадження № 0000593 від 06.09.2019, з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя : ОСОБА_1