Справа №: 398/834/22
провадження №: 1-кс/398/203/22
УХВАЛА
Іменем України

"03" березня 2022 р.

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заступника начальника слідчого відділення Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000312 від 01.03.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на предмет зовні схожий на ніж, із руків`ям чорного кольору, який поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами понятих; руків`я від ножа світло-коричневого кольору, який поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами понятих; лезо від ножа поміщене в спецпакет на території домоволодіння, а саме на території городу.

Клопотання слідчий мотивує тим, що у провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000312 від 01.03.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 лютого 2022 року, близько 20 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знаходячись на території будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки з рідним братом ОСОБА_6 , розпочатої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин викликаних образами їх матері з боку ОСОБА_6 , наніс останньому не менш дев`яти ударів в грудну клітину зліва, тобто в частину тіла, де перебувають життєвоважливі органи, чотири з яких проникаючі колото-різані у грудну та черевну порожнину, з одночасним пораненням легень, серця, печінки, які згідно лікарського свідоцтва про смерть №1602/99 від 01.03.2021, викликали велику крововтрату у ОСОБА_6 , від чого останній помер.

В період з 28.02.2022 року по 01.03.2022 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на ніж, із руків`ям чорного кольору, руків`я від ножа світло-коричневого кольору, лезо від ножа.

Вказані речі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та їх визнано речовими доказами.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали, що додані до клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим відділом Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 від 01.03.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 28 лютого 2022 року, близько 20 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знаходячись на території будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки з рідним братом ОСОБА_6 , розпочатої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин викликаних образами їх матері з боку ОСОБА_6 , наніс останньому не менш дев`яти ударів в грудну клітину зліва, тобто в частину тіла, де перебувають життєвоважливі органи, чотири з яких проникаючі колото-різані у грудну та черевну порожнину, з одночасним пораненням легень, серця, печінки, які згідно лікарського свідоцтва про смерть №1602/99 від 01.03.2021, викликали велику крововтрату у ОСОБА_6 , від чого останній помер.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 , остання надала добровільну згоду на проведення огляду домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке їй належить на праві приватної власності.

Згідно протоколу огляду місця події від 28.02.2022 року, огляд було проведено за адресою: АДРЕСА_1 , та було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на ніж, із руків`ям чорного кольору, який поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами понятих; руків`я від ножа світло-коричневого кольору, який поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами понятих.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.03.2022 року, огляд було проведено за адресою: АДРЕСА_1 , та було виявлено та вилучено лезо від ножа, яке поміщено до спеціального полімерного пакету "Україна МВС Експертна служба" за №1008867.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.07.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Петрівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрованого за №673, баніт ОСОБА_9 належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 від 01.03.2022 року предмет зовні схожий ніж, із руків`ям чорного кольору, який поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами понятих; руків`я від ножа світло-коричневого кольору, який поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами понятих; лезо від ножа поміщене в спецпакет, визнано речовим доказом та як речовий доказ приєднано до кримінального провадження №0000312.

Відповідно ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Норми ст. 98 КПК України вказують, що речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно п. 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При вирішенні питання щодо арешту майна та для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для сторін кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

З наданих матеріалів встановлено, що предмет зовні схожий на ніж, із руків`ям чорного кольору, руків`я від ножа світло-коричневого кольору, лезо від ножа, вилучені в ході огляду місця події від 28.02.2022 року, були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому підпадає під критерії ст. 98 КПК України, та може бути доказом у кримінальному провадженні №0000312.

Арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Слідчий зазначає, що вказані речі будуть використані у кримінальному провадженні в якості речових доказів, з метою позбавлення можливості їх знищення або переховування, а також припинення подальших злочинних дій з використанням зазначених речей, просить накласти на них арешт.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого і накладення арешту на вилучені в період з 28.02.2022 року по 01.03.2022 року предмет зовні схожий на ніж, із руків`ям чорного кольору, руків`я від ножа світло-коричневого кольору, лезо від ножа, шляхом заборони розпорядження та користування, враховуючи можливість використання їх як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого відділення Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000312 від 01.03.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на предмет зовні схожий на ніж, із руків`ям чорного кольору, який поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами понятих; руків`я від ножа світло-коричневого кольору, який поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами понятих; лезо від ножа поміщене в спецпакет, з забороною користування та розпорядження даним майном, з метою збереження речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, згідно ст. 174 КПК України.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_11 НЕРОДА