Справа № 645/2734/21>
Провадження № 1-кп/645/528/21>
В И Р О К
24 вересня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого су ОСОБА_1 ї О.М.,
секретар судового засіда ОСОБА_2 о Т.В.,
за участю:прокур ОСОБА_3 к А.В.,
потерпіл ОСОБА_4 х О.Б.,
захисн ОСОБА_5 а І.Є.,
обвинувачен ОСОБА_6 а А.М.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
Таким чи ОСОБА_6 в А.М. вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.
22 вересня 2021 року між потер ОСОБА_4 х О.Б. та обвинувач ОСОБА_6 м А.М. була укладена угода про примирення за змістом якої вони погодили, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину.
В угоді про примирення обвинувачений та потерпілий, у зв`язку з відсутністю у потерпілого претензій матеріального, морального характеру та відмовою від позовних вимог, погодилися на призначення покарання обвинувач ОСОБА_6 у А.М. за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. Згідно угоди обвинувачений й потерпілий ознайомлені та розуміють положення статей 394, 424, 474, 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України, та просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинува ОСОБА_6 в А.М. підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
Зах ОСОБА_5 а І.Є. у судовому засідання просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, зазначив, що між ними відбулось примирення та угода не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Потер ОСОБА_4 х О.Б. у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між ним та обвинуваченим і проти призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
13 вересня 2021 року, до початку судового розгляду, потерпілим подано цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, в якому потерпілий просив стягн ОСОБА_6 а А.М. майнову шкоду у розмірі 930 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн.
15 вересня 2021 року потерпілий подав заяву, в якій відмовився від раніше поданого позову та повідомив про відсутність претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Підстав не прийняття відмови потерпілого від позову судом не встановлено, оскільки в судовому засіданні останній підтвердив факт повного відшкодування завданої шкоди обвинуваченим.
Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки ст.ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, що підтвердили у судовому засіданні.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілого та обвинуваченого від 22 вересня 2021 року слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч. 2 ст. 345 КК України. Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
2 ст. 345 КК України. Вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів. Претензії матеріального та морального характеру у потерплого відсутні. Обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, у вчиненому розкаявся, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД №3» ХМР не звертався, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, офіційно працевлаштований, має неповнолітню д ОСОБА_8 у ІНФОРМАЦІЯ_2 8 р.н., за місцем роботи характеризується позитивно.
Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Враховуючи викладене, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін та учасників кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та призна ОСОБА_6 у А.М. узгодженої сторонами угоди міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374, 394, 474- 476 КПК України, суд, -
На підставі ст. 75 КК України звіл ОСОБА_6 йовича від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України поклас ОСОБА_6 йовича обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Речовий доказ відеофайл, який перебуває на лазерному диску DVD+R, 120 mіn, 4,7 Gb, з написом «ТІТАNUМ», білого кольору, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.
Прийняти відмову потерп ОСОБА_4 совича від цивільного позову та закрити провадження у справі в частині цивільного позову на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором, обвинуваченим, потерпілим з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя