Справа № 297/266/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 31.03.2019 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

встановив:

30 березня 2019 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, у групі разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами, щодо яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження знаходячись в громадському місці - біля входу у нічний клуб «К-2», що розташований по вул. Арпада, 130 в с. Дийда, Берегівського району, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю нанесли ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , множинні удари руками та ногами по голові та іншим частинам тіла.

Внаслідок вищезазначених хуліганських дій ОСОБА_4 та групи невстановлених осіб потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у виді забійної рани лобної ділянки зліва, травматичного розриву лівої барабанної перетинки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 32 від 06.05.2019 у відповідності до п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також тілесні ушкодження у виді синців обличчя, лівої руки та садна лівої гомілки, які згідно висновку експерта № 32 від 06.05.2019 у відповідності до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Продовжуючи хуліганські дії, 30 березня 2019 року, близько 01 год. 38 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, у групі разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами, щодо яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження знаходячись в громадському місці - біля входу у нічний клуб «К-2», що розташований по вул. Арпада, 130 в с. Дийда, Берегівського району, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю нанесли ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , множинні удари руками та ногами по голові та іншим частинам тіла.

Так, під час хуліганських дій ОСОБА_4 схопив ОСОБА_7 за комір куртки, витягнув останнього із автомобіля та повалив його на землю, завдавши при цьому ОСОБА_7 удар в область голови, після чого разом з групою невстановлених досудовим розслідуванням осіб продовжив наносити удари руками та ногами по лежачому на землі ОСОБА_7 ..

Внаслідок вищезазначених хуліганських дій ОСОБА_4 та групи невстановлених осіб потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 33 від 06.05.2019 у відповідності до п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також тілесні ушкодження у виді синців повік очей, ділянки переносиці, підборіддя справа, правої та лівої щоки та правого променево-зап`ясного суглобу, які згідно висновку експерта № 33 від 06.05.2019 у відповідності до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 30.03.2019 року він перебував з друзями на дискотеці у нічному клубі «К-2» в с. Дийда, Берегівського району. Перебуваючи там, він з друзями вийшли на вулицю покурити, де бачили скупчення людей на парковці. Стосовно сутички та нанесення потерпілим тілесних ушкоджень йому нічого не відомо. Цивільні позови подані потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не визнав та заперечив проти їх задоволення.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 в судовому засідання подані потерпілими цивільні позови підтримав, з підстав викладених в них та просив їх задоволити.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав, його вина доведена наступним.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 30.03.2019 року йому зателефонував друг ОСОБА_10 та попросив забрати ОСОБА_11 з с. Астей та відвести на дискотеку у нічний клуб «К-2», який знаходиться в с. Дийда, Берегівського району. Близько 23 години він приїхав та забрав потерпілого якого відвіз до вказаного нічного клубу та вони разом зайшли в приміщення де проходила дискотека. Перебуваючи на дискотеці ОСОБА_12 помітив свого сусіда ОСОБА_13 . Через деякий час, ОСОБА_12 десь пропав, а коли повернувся то в нього на обличчі був синець. Після цього, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_14 вийшли на двір, де побачили як ОСОБА_14 ведуть охоронці закладу. Далі, він відвів останнього до вбиральні, де помив йому обличчя, оскільки в нього була розсічена брова, а далі відвіз його в лікарню. Також додав, що відносно сутички йому нічого не відомо та він нічого не бачив.

Крім того, доказами вини у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 30.03.2019 року, згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив про вчинення відносно нього та його брата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 кримінального правопорушення та нанесення їм тілесних ушкоджень (Т2 а.с.10);

-висновком експерта №33 від 06.05.2019 року, згідно висновків якого ОСОБА_7 було встановлено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, постравматична астенізація ЦНС, відкритий перелом спинки носа, синяки повік очей, ділянки переносиці, підборіддя справа, правої та лівої щоки, правового променево-зап`ястного суглобу. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею по ударному механізму спричинення, або в результаті співударяння з тупими предметами та напрямком дії сил перпендикулярно, можливо в результаті нанесення ударів кулаками, обутими ногами сторонньої людини, або подібними до них предметами (Т2 а.с. 13-15);

-висновком експерта №32 від 06.05.2021 року, згідно висновків якого у ОСОБА_6 було встановлено забійна рана надбрівної дуги зліва, стан після ПХО, параорбітальна гематома зліва, травматичний розрив лівої барабанної перетинки, лівобічна кондуктивна приглухуваність посттравматичного генезу. Також, експертизою у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: заживаюча рана лівої лобної ділянки, синці повік очей, лівого плеча та плечового суглобу, садно лівої гомілки. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів. Садно лівої гомілки виникло по механізму тертя та напрямком дії сили під кутом. Всі інші ушкодження виникли по ударному механізму спричинення, або в результаті співударяння з тупими предметами та напрямком дії сил перпендикулярно. Ушкодження у потерпілого могли виникнути як в результаті нанесення ударів кулаками, обутими ногами сторонньої людини, так як і в результаті нанесення ударів подібними до них предметами (Т2 а.с.16-18);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2020 року з фото-таблицею до нього, який проведено з потерпілим ОСОБА_7 на території нічного клубу «К-2», що знаходиться в с. Дідово, Берегівського району. В ході проведення ОСОБА_7 показав на місце де виникла сутичка та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 (Т2 а.с. 19-28);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2020 року з фото-таблицею до нього, який проведено з потерпілим ОСОБА_6 на території нічного клубу «К-2», що знаходиться в с. Дідово, Берегівського району. В ході проведення ОСОБА_6 показав на місце де виникла сутичка та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень особами в кількості 4-5 чоловік (Т2 а.с.29-36);

-протоколом та оглянутим в судовому засіданні відеозапису від 04.01.2020 року з фото-таблицею до нього, яким оглянуто диск з камери зовнішнього відео-спостереження, яка знаходиться на території нічного клубу К-2. В ході огляду встановлено, що 30.03.2019 року о 00:38 год. на паркувальному майданчику нічного клубу «К-2», що розташований в с. Дийда Берегівського району, знаходиться автомобіль таксі до якого сідає на переднє сидіння потерпілий ОСОБА_7 , після чого до автомобіля підбігає невідома особа і потерпілий ОСОБА_7 пересідає на заднє сидіння автомобіля. Далі, до автомобіля підбігає ще четверо невідомих осіб, один з яких відкриває задні двері автомобіля та наносить удар потерпілому та витягує його з автомобіля на землю, після чого ще з трьома особами наносять невстановлену кількість ударів потерпілому ОСОБА_7 (Т2 а.с.37-42 );

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2020 року, який проведено з потерпілим ОСОБА_7 , в ході якого останній показав на фотознімок під №2, а саме на обвинуваченого ОСОБА_4 який 30.03.2019 року біля нічного клубу «К-2» наніс йому разом з іншими особами тілесні ушкодження (Т2 а.с.43-44 );

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2020 року, який проведено з потерпілим ОСОБА_6 , в ході якого останній показав на фотознімок під №2, а саме на обвинуваченого ОСОБА_4 , який наносив йому тілесні ушкодження біля входу до нічного клубу «К-2» (Т2 а.с. 46-47);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2020 року, який проведено з свідком ОСОБА_9 , в ході якого останній показав на фотознімок під №4, а саме на обвинуваченого ОСОБА_4 , який підходив до та цікавився самопочуттям ОСОБА_6 та був одним з хлопців які наносили йому тілесні ушкодження (Т2 а.с. 49-50).

Захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про недопустимість доказів, які надані прокурором на підтвердження винуватості обвинуваченого, зокрема: протоколами впізнання потерпілими особи обвинуваченого, додатків до них та відеозапис з камери зовнішнього відео-спостереження.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку.

Згідно частин 1 та 2 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд, по даному кримінальному провадженню, дослідивши та проаналізувавши надані докази, оцінивши такі докази згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, які суд керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до наступного.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначено, що згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Докази повинні визнаватися такими, що одержані незаконним шляхом наприклад тоді коли їх збирання і закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Нормою ст.19 Конституції України, яка є нормою прямої дії передбачено, що державні органи та службові особи зобов`язані діяти тільки у межах своїх повноважень та у передбачений законами України спосіб.

Так, суд критично ставиться до клопотання захисника ОСОБА_5 щодо недопустимості протоколів впізнань потерпілими особи обвинуваченого, через те що впізнання з його підзахисним не проводилось безпосередньо, а також щодо додатків до вказаних протоколів. Так, жодних імперативних вимог щодо пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено і так само не передбачено й обов`язковості обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками. У ст. 228 КПК України передбачено порядок пред`явлення особи для впізнання. Згідно із ч. 6 ст. 228 КПК України за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах 1 і 2 цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, за матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явлення особи для впізнання. Вказана позиція викладено у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 26.11.20 у справі № 742/2200/19 (провадження № 51-2565км20). Щодо додатків до протоколів впізнання, на яких вказано номер фото із зображенням особи, та на яких на думку захисника окрім підписів повинні знаходитись анкетні відомості по осіб, то суд зазначає, що положеннями ст. 228 КПК України, не передбачено обов`язкової участі понятих під час такої слідчої дії, як впізнання. Також, вимоги ч. 3 ст. 105 КПК України передбачають, що додатки до протоколів повинні бути засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків. З додатків до протоколів впізнання вбачається, що такі підписані слідчим.

Також, суд критично ставиться до клопотання захисника ОСОБА_5 щодо недопустимості визнання речовим доказом у кримінальному провадженні відеозапису від 04.01.2020 з камери зовнішнього відео-спостереження, яка знаходиться на території нічного клубу К-2 долученого представником потерпілих ОСОБА_8 на стадії досудового розслідування, оскільки такий є зацікавленим в результатах кримінального провадження. Так, ст. 93 КПК України, встановлює, що потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок тощо.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 2 ст. 296 КК України доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто у грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що виправлення останнього можливе без позбавлення волі та становить високої небезпеки для суспільства, ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо раніше не судимий (Т2 а.с. 53) та всі обставини кримінального провадження, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останніх про зміну місця проживання.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів та цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, по даному кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 , про відшкодування моральної шкоди в розмірі по 50 000 грн.. мотивуючи тим, що вони зазнали сильних фізичних та душевних страждань у зв`язку з заподіянням тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад їх здоров`я та призвело до стійкої втрати працездатності, внаслідок чого вони не здатні вести звичний образ життя. Із-за отриманих тілесних ушкоджень змінився спосіб життя позивачів, були порушені їх нормальні життєві зв`язки.

Обвинувачений заявлений позов не визнав, тому просив відмовити потерпілим у задоволенні заявлених позовів.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд керується роз`ясненнями ч. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", які зазначають, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Необхідно з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З врахуванням обставин, викладених потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суд вважає, що дійсно вони змушені були лікуватися, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити частково вимоги позивачів про стягнення моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по 2000 грн. моральної шкоди.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням відповідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останніх про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп..

Речовий доказ: «DVD-R» диск на якому міститься запис бійки, яка відбувалася біля клубу «К-2» 30.03.2019 року, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах провадження.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_15