28.01.2022 Єдиний унікальний № 371/1179/21
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кс/371/8/22
У Х В А Л А
про задоволення відводу
28 січня 2022 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду його скарги на бездіяльність прокурора, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Миронівського районного суду Київської області, під головуванням слідчої судді ОСОБА_4 знаходиться скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора яка полягає у не проведенні ним слідчих дій.

09 грудня 2021 року до Миронівського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду його скарги на бездіяльність прокурора, яка зареєстрована під №5614/21.

Відвід вмотивований наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, у заяві про відвід слідчого судді просив проводити судовий розгляд за його відсутності, відвід підтримав.

Дослідивши заяву про відвід та інші матеріали справи, суддя приходить до висновку, про необхідність задоволення заяви та відведення слідчої судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо не проведення слідчих дій за його клопотанням, зважаючи на наступне.

До Миронівського районного суду Київської області 01 грудня 2021 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора яка полягає у не проведенні слідчих дій за його клопотанням по кримінальному провадженню № 0000156 відомості про яке 17 листопада 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

У відповідності до протоколу про передачу судової справи раніше визначеному складу суду від 01 грудня 2021 року, розгляд скарги передано на вирішення слідчій судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 .

Як вбачається із заяви про відвід, ОСОБА_3 не довіряє слідчій судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 , оскільки вона 27 грудня 2019 року в провадженні №3/371/174/19 винесла постанову, у якій без його присутності, зазначила що він під час розгляду справи не заперечував проти закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тим самим зазначивши у постанові суду відомості, які не відповідають дійсності, оскільки він не був присутній під час розгляду справи.

Крім того, свій відвід ОСОБА_3 фактично мотивував діями судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 по адміністративній справі № 371/892/21, зокрема перебиранням нею на себе функції збирання доказів, що порушує принцип змагальності сторін, передбачений ст. 9 КАС України, та обов`язку відповідача як суб`єкта владних повноважень надавати докази правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України, хоча в інших аналогічних справах за період із 2020 по 2021 роки вона жодного разу цього не робила.

У заяві ОСОБА_3 висловлює побоювання, що суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 має бажання помститися за попередні заявлені їй відводи та подані скарги до Вищої ради правосуддя України.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

Відповідно до положень частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що для цілей посилання на Рішення та ухвали Суду та на ухвали Комісії суди використовують переклади текстів рішень Суду та ухвал Комісії, надруковані у виданні, передбаченому в статті 6 цього Закону.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лауко проти Словаччини» Європейський суд наголосив, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи. Адже заявник не може в повній мірі скористатись своїми правами для свого захисту, що може наслідком підірвати справедливість судового розгляду.

В постанові від 06 лютого 2019 року № 761/37267/16-ц Верховний Суд України послався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» та зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

В кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Білуха проти України», заява № 33949/02, параграф 49, 9 листопада 2006 року).

Також, у рішенні в справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VІІІ, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Відповідно до практики ЄСПЛ при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Так, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається про необхідність застосування суб`єктивних та об`єктивних критеріїв. Зазначена позиція також підтримана Верховним Судом.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що у нього в наслідок дій судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 по іншим судовим справам, які стосуються його особи, сформувалося стійке внутрішнє переконання в упередженості судді ОСОБА_4 , яку вона, на його думку, буде проявляти в подальшому під час розгляду скарги, що свідчить про відсутність внутрішнього сприйняття будь - якого рішення судді ОСОБА_4 у цій справі як з процесуальних питань, так і по суті справи.

Побоювання ОСОБА_3 щодо упередженості судді ОСОБА_4 не є безпідставним, оскільки як вбачається із Єдиного реєстру судових рішень, вона протягом 2020-2021 року провела розгляд семи адміністративних справ, відповідачем по яким були суб`єкти владних повноважень, проте по жодній із них вона в супереч ч. 2 ст. 77 КАС України не витребовувала докази із власної ініціативи, перебравши таким чином функцію збирання доказів на себе, як це відбулося в справі № 371/892/21, про що свідчить ухвала від 30 листопада 2021 року.

Крім того, дії судді ОСОБА_4 , по розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, описані в ухвалі Миронівського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року по справі ЄУН 371/981/21, провадження № 1-кп/371/269/21 також об`єктивно можуть в нього сформувати небезпідставні побоювання, щодо неупередженості судді ОСОБА_4 до його особи.

З огляду на суб`єктивні та об`єктивні критерії наявності безсторонності, визначені в рішеннях ЄСПЛ, підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді (суб`єктивний критерій), участь судді у розгляді справи унеможливлюється і за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об`єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості (об`єктивний критерій).

Приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача можуть виникати сумніви в неупередженості судді.

ОСОБА_3 в поданих до Миронівського районного суду Київської області заявах неодноразово висловив власну стійку позицію про можливу упередженість судді під час розгляду справи в зв`язку з поданою до Вищої ради правосуддя скаргою та відсутність у зв`язку з цим довіри до судді.

Вказане свідчить про наявність обставин, що викликають неспокій ОСОБА_3 та невпевненість у неупередженості суду, суб`єктивну недовіру до судді ОСОБА_4 та внутрішнє переконання про відсутність безсторонності та неупередженості судді під час розгляду справи.

Існування цих обставин суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 фактично визнала в ухвалі від 17 грудня 2021 року по справі ЄУН 371/892/21, якою задовольнила свій самовідвід по цій справі.
Суддя не в змозі переконати учасника справи у власній неупередженості. Тому, навіть мінімальні сумніви, висловлені учасником справи відносно суб`єктивної поведінки судді, та його побоювання, що певний суддя є небезстороннім, є підставою для його відсторонення.

Таке рішення є доцільним для забезпечення умов та гарантій, за яких у ОСОБА_3 не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду його скарги справедливим, безстороннім та неупередженим судом; недопущення у подальшому сумнівів щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

1.Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 задовольнити.

2.Відвести слідчу суддю Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 від участі в розгляді судової справи ЄУН371/1179/21, провадження 1-кс/371/314/21.

3.Матеріали судової справи ЄУН371/1179/21, провадження 1-кс/371/314/21, передати до канцелярії Миронівського районного суду Київської області для виконання вимог ч. 4 ст. 82 КПК України.

4.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1