Провадження № 1-кп/522/448/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003416 від 19.10.2017 р. відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
30.11.2016 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 5 місяців позбавлення волі;
17.01.2019 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;
07.10.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злочини майнового характеру, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та вчинив нові злочини за наступних обставин.
Так, 18.10.2017 приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 18/20, керуючись злочинним наміром направленим на викрадення чужого майна, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке в той момент перебувало в транспортному засобі "Toyota Runner" д/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, розбив переднє ліве скло вищевказаного автомобіля, через яке викрав з салону належне ОСОБА_9 майно а саме, зарядний пристрій "Power банк - МІ" вартістю 2000 гривень, та відеореєстратор "Dod" вартістю 3000 гривень.
Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спробував відкрито викрасти майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 5000 гривень.
Таким чином ОСОБА_3 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, а саме був помічений ОСОБА_9 , який звернувся до ОСОБА_10 з вимогою припинити противоправні дії та повернути викрадене майно. ОСОБА_3 побачивши потерпілого, який в той момент наближався до нього, розуміючи що його злочинні дії викриті, почав намагатись зникнути з місця події, при цьому утримуючи при собі викрадене майно, однак був затриманий потерпілим ОСОБА_9 неподалік від місця скоєння злочину.
Крім того, 23.10.2017 приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 130, керуючись наміром направленим на викрадення чужого майна, визначивши об`єктом свого злочинного посягання, а саме майно, яке перебувало в транспортному засобі "Nissan Venette" д/н НОМЕР_2 , червоного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_11 , та який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_12 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, розбив переднє ліве скло вищевказаного автомобіля, через яке проник до салону автомобіля, звідки викрав належні ОСОБА_12 речі, а саме, екран камери заднього виду "9У-35У" вартістю 800 гривень, та дзеркало заднього виду, вартістю 700 гривень.
Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спробував відкрито викрасти майно, що належить потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 1500 гривень
Таким чином ОСОБА_3 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені потерпілим ОСОБА_12 , який вибіг на вулицю та почав наздоганяти ОСОБА_3 .. В свою чергу ОСОБА_3 розуміючи що його злочинні дії викриті ОСОБА_12 , почав втікати в напрямку Бісквітного провулку, разом із викраденим майном, однак був затриманий потерпілим ОСОБА_12 неподалік від місця скоєння злочину.
Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючою ознакою замах на відкрите викрадення майна (грабіж), вчинене повторно.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковано вірно, з огляду на наступне.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення ОСОБА_3 вищевказаних злочинів встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст. ст. 22, 26 КПК України, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
За правилами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право давати показання під час досудового розслідування та судового розгляду. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не погодився з відомостями обвинувального акту, заперечував проти кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України замах на відкрите викрадення майна (грабіж), вчинене повторно. Зазначав про те, що вірною кваліфікацією його дій є крадіжка, що передбачено статтею 185 КК України.
Адвокат ОСОБА_8 також зазначила, що вищевказані факти кримінальних правопорушень є такими, що не вірно кваліфіковано за статтею 186 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив саме крадіжки, а не розбій.
Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що факти скоєння ним кримінальних правопорушень 18.10.2017 та 23.10.2017 він не спростовує. Між тим, ОСОБА_3 пояснював про те, що на момент вчинення наведених кримінальних правопорушень його ніхто не бачив. Він скоював крадіжки. Коли його було помічено ОСОБА_9 18.10.2017 та ОСОБА_12 23.10.2017 він мав змогу втекти, але повертав майно потерпілим.
Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 23.10.2017 він працював на службовому авто - транспортному засобі "Nissan Venette" д/н НОМЕР_2 , червоного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_11 . Ввечері 23.10.2017 ОСОБА_12 заїхав на вказаному авто додому, залишивши авто біля будинку № 130 по вул. Канатна у м. Одеса. Почувши звук удару і сигналізацію авто ОСОБА_12 вийшов на вулицю та побачив, що із вікна наведеного транспортного засобу стирчать ноги невідомої на той момент особи - ОСОБА_3 , який щось робить у вказаному транспортному засобі "Nissan Venette" д/н НОМЕР_2 . Побачивши ОСОБА_12 . ОСОБА_3 намагався покинути місце злочину, між тим ОСОБА_12 його наздогнав та зупинив. Зупинивши ОСОБА_3 ОСОБА_12 побачив бокове скло вищевказаного транспортного засобу у руці ОСОБА_3 .. Також ОСОБА_3 щось заховав у кармані. Встановивши факт пошкодження транспортного засобу ОСОБА_12 , тримаючи ОСОБА_3 , почав кричати щоб хтось викликав поліцію. В подальшому, розуміючи можливість втечі ОСОБА_3 , ОСОБА_12 здійснив заходи щодо переміщення обвинуваченого до дверей квартири в якій знаходились батьки ОСОБА_12 .. Відкривши двері квартири батько останнього ОСОБА_13 , допоміг сину ОСОБА_12 утримати ОСОБА_3 до приїзду співробітників поліції на місце кримінального правопорушення за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 130.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 18.10.2017, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 18/20, він почув як спрацювала сигналізація автомобілю. Вийшовши на вулицю побачив, що із вікна транспортного засобу «Toyota Runner» д/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , стирчать ноги невідомої на той момент останньому особи - ОСОБА_3 .. ОСОБА_3 намагався вкрасти наявні у вказаному транспортному засобі зарядний пристрій "Power банк - МІ" та відеореєстратор "Dod". ОСОБА_9 за наявності допомоги сторонніх осіб затримав ОСОБА_3 до приїзду співробітників поліції.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 23.10.2017 він разом із дружиною знаходився вдома. Почувши дзвінок у двері, він відкрив двері та побачив сина - ОСОБА_12 , який тримав невідому на той момент особу - ОСОБА_3 .. Син розповів ОСОБА_13 про наведені у попередньому абзаці даного вироку обставини. Обвинувачений намагався вирватися, кричав. ОСОБА_13 разом із сином утримували ОСОБА_3 приблизно 10 хвилин до приїзду співробітників поліції. Свідок ОСОБА_13 підтвердив обставини щодо пошкодження вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_3 з метою викрадення пошкоджених частин транспортного засобу.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 18.10.2017 він їхав з роботи. Побачив як боряться 2 хлопця один із яких кричить про допомогу. ОСОБА_14 встановивши вищевказаний факт кримінального правопорушення допоміг ОСОБА_9 затримати обвинуваченого. Через 2 години приїхала поліція. ОСОБА_3 спочатку погрожував особам, які його затримали, а потім просив відпустити.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 18.10.2017 він повертаючись з обідньої перерви побачив бійку між двома чоловіками. ОСОБА_15 , встановивши вищевказаний факт кримінального правопорушення, допоміг ОСОБА_9 затримати обвинуваченого. Останній пручався.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: 1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні); 2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; 3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії; 4) висновки ревізій та акти перевірок.
Матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.
Також необхідно зауважити, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» документом є матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі й просторі, а інформацію становлять будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними зібраними на досудовому розслідуванні доказами, які були досліджені у судовому засіданні:
витягом з ЄРДР від 19.10.2017 року № 0003416 (а. п. 1),
рапортами від 18.10.2017 року старшого інспектора Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області (на даний час - Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області) ОСОБА_16 (а. п. 2 3),
протоколом огляду місця подій від 18.10.2017 року (а. п. 4),
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а. п. 5 6),
рапортом старшого інспектора Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області (на даний час - Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області) ОСОБА_17 (а. п. 8),
витягом з ЄРДР від 24.10.2017 року № 0003468 (а. п. 10),
рапортом старшого інспектора Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області (на даний час - Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області) ОСОБА_18 (а. п. 11 - 12),
протоколом огляду місця подій від 23.10.2017 року (а. п. 13 - 15),
протоколом огляду місця подій від 23.10.2017 року (а. п. 16 - 18),
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а. п. 19 - 20),
постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів від 26.10.2017 року (а. п. 23 24),
постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 27.10.2017 року (а. п. 26 27),
постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів від 27.10.2017 року (а. п. 28 29).
Мотиви суду

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.
Сам факт вчинення кримінальних правопорушень 18.10.2017 та 23.10.2017 ОСОБА_3 , учасниками кримінального провадження, а зокрема самим обвинуваченим ОСОБА_3 в суді не оспорюється.
Так доводи ОСОБА_3 щодо необхідності кваліфікації його дій за статтею 185 КК України є такими, які спростовуються показаннями свідків та потерпілих, а тому такі доводи є безпідставними.
Доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується вищевикладеними встановленими судом доказами, а тому суд визнає винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 186 КК України (діючого на момент скоєння ОСОБА_3 вищенаведених злочинів) грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб, - карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_3 злочинів, наявні в матеріалах кримінального провадження дані про особу обвинуваченого та інші обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 не можливо без його ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим вважає за необхідне застосувати до нього покарання у вигляді тримання під вартою в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України із врахуванням приписів ст. 68 КК України.
Крім того, оскільки обвинувачений раніше судимий 07.10.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, та до ухвалення даного вироку відбув зазначене покарання, з огляду на висновки викладені у вироку Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2019 року, суд, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 70 КК України, вважає за необхідне зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період з 17 серпня 2015 року по 28 серпня 2015 року, з 17 січня 2019 року по 18 лютого 2019 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та термін його попереднього ув`язнення у період з 26 грудня 2017 року по 07 листопада 2019 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Також, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даній справі, а саме з 01.12.2020 року.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
В матеріалах кримінального провадження відсутні докази застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а тому вони скасуванню у зв`язку із постановленням кінцевого рішення по справі не підлягають.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільного позову матеріали кримінального провадження не містять.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даній справі, а саме з 01.12.2020 року.
Зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період з 17 серпня 2015 року по 28 серпня 2015 року, з 17 січня 2019 року по 18 лютого 2019 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період з 26 грудня 2017 року по 07 листопада 2019 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання даним вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Речові докази:

- відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження речових доказів від 26.10.2017 року, а саме: вилучені 23.10.2017 за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 130, екран камери заднього виду "9V-35V" та автомобільне дзеркало заднього виду - після вступу вироку в законну силу вважати повернутими потерпілому ОСОБА_12 ;

- відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження речових доказів від 27.10.2017 року, а саме: вилучені з автомобіля "Toyota Runner" д/н НОМЕР_1 , 18.10.2017 за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 101/В, зарядний пристрій "Power ванк - МІ", та відеореєстратор "Dod" - після вступу вироку в закону силу вважати повернутими потерпілому ОСОБА_9 ..

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: