Дата документу 20.01.2022
Справа № 501/2543/21
ВИРОК

Іменем України

20 січня 2021 року м.Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, головуючий суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000016 від 06 січня 2021 року

Прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

Захисник ОСОБА_6

Потерпілий: ОСОБА_7

Представник потерпілого ОСОБА_8

Цивільний відповідач товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі ТДВ «СК «Гардіан»

Обвинувачений:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Малодолинське, м.Чорноморськ Одеської області, громадянин України, не одружений, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, із вищою освітою, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
05.01.2021, приблизно о 17 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не надалось можливим, при сутінках, при міському електроосвітленні проїзної частини, при опадах у вигляді дрібного дощу, ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI 25» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі проїзної частини вул.Віталія Шума м.Чорноморськ Одеської області, з боку вул. Парусна м.Чорноморськ, у напрямку до вул. 1 Травня м.Чорноморськ, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, належним чином позначеного на дорозі, по якому в цей час, з права наліво, відносно напрямку його руху, переходив проїзну частину вул.Віталія Шума пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно виявити перешкоду та небезпеку для свого подальшого руху у вигляді вказаного пішохода, діючи з необережності у виді злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, водій ОСОБА_9 не вжив належних і своєчасних заходів, в порушення вимог пункту 18.1. Правил дорожнього руху України, наближаючись до вказаного нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_7 , завчасно не зменшив швидкість свого руху, не зупинився, щоб дати йому дорогу, чим створив перешкоду і небезпеку для вказаного пішохода, та допустив наїзд на нього керованого ним автомобіля.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток лівої гомілки: уламкового перелому верхньої третини великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та підголовчатого перелому малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які за своїм характером і перебігом зазвичай призводять до розладу здоров`я на строк монад трьох тижнів і за цим критерієм, згідно з п.2.2.2. «Правили судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Водій ОСОБА_9 , маючи реальну, об`єктивну і технічну можливість належно виконати вимоги пункту 18.1. Правил дорожнього руху України, запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди - наїзду керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , грубо порушив вимоги зазначених пунктів, згідно з якими: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Допущене водієм ОСОБА_9 порушення вимог пункту 18.1. Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Частина статі Кримінального кодексу України, яка передбачають кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений
Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, -
карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 05 січня приблизно о 17:20 годині на вул. В.Шума він зупинився на бордюрі, бачив, як з-за рогу виїхав автомобіль, який зайняв ліву смугу для руху, змістився на праву смугу, після чого знову на ліву. Він чекав, доки світло фар освітить його, щоб водій його побачив. Коли автомобіль був на відстані приблизно 20 метрів зліва від нього, то світло фар освітило його і він почав переходити дорогу по пішохідному переходу. Інших автомобілів на дорозі не було. Він не дійшов майже 1 метр до центральної розділової смуги, коли відчув удар і впав, а опинився на протилежному боці за 1 метр біля бордюру.

До нього підійшов якийсь чоловік, поклав йому сумку під голову і пішов до водія. Потім приїхав слідчий, його відвезли в обласну лікарню, оглянули та взяли кров. Водій автомобіля допоміг грошима на операцію, однак це він вважає допомогою на відшкодування моральної шкоди. В нього була зламана нога, 3 ребра, розбита голова, загострилися проблеми зі здоров`ям, кружилася голова. В нього болить нога, у зв`язку з чим він не може виконувати роботи.

Показання потерпілого про те, що зіткнення відбулося на пішохідному переході, по якому він рухався, повністю співвідносяться з даними, отриманими під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілого, відповідно до даних протоколу від 21.04.2021 р. (а.с. 185 188).

Суд критично оцінює і не враховує показання потерпілого про те, що водій здійснював розворот і збив його ззаду, оскільки це спростовується сукупністю досліджених судом доказів. Суд пов`язує показання потерпілого в цій частині з хибним уявленням після зіткнення, що пов`язано з неочікуваним розвитком події зіткнення та розходженням в розташуванні місця зіткнення згідно його показань та показань обвинуваченого на досудовому розслідуванні.

Крім показань потерпілого, обставини події ДТП, під час якої обвинувачений порушив правила ПДР України, допустив зіткнення з потерпілим, який рухався по пішохідному переходу, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, підтверджені також іншими дослідженими судом доказами.

ОСОБА_9 має право керувати транспортним засобом, що підтверджується копією посвідчення водія (а.с. 164 165).

Транспортний засіб «HYUNDAI 25» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить обвинуваченому ОСОБА_9 , що підтверджується даними копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 162163).

В момент скоєння ДТП водій ОСОБА_9 був тверезим, що підтверджується даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.01.2021 р. (а.с. 167). Пішохід ОСОБА_7 також був тверезим, що підтверджується результатом токсикологічного дослідження № 35 від 08.01.2021 р. (а.с. 168).

Рульове керування, гальмівна система, ходова частина та система головного світла автомобіля обвинуваченого перебували в технічно працездатному стані, забезпечували водію можливість безпечно керувати транспортним засобом, не мали несправностей, що раптово проявлялися б та впливали на стійкість руху, що підтверджується даними висновку авто технічної експертизи технічного стану систем керування та ходової частини автомобіля № 21-162 від 30.03.2021 р. (а.с. 173 175).

На вул. В Шума на місці події розташований пішохідний перехід, в момент події ДТП дорожнє покриття було вологим, на ньому не збереглося видимих слідів зіткнення, однак транспортний засіб обвинуваченого має ушкодження у вигляді розбитого лобового скла у правому нижньому куті та зміщення правого дзеркала заднього виду, що підтверджується даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.01.2021 р. (а.с.144-161).

Водночас суд критично оцінює дані схеми місця ДТП та фото таблиці в частині розташування місця зіткнення поряд з площею пішохідного переходу, на яке вказав обвинувачений, оскільки таке розташування суперечить сукупності інших доказів, досліджених в судовому засіданні, зокрема показанням потерпілого, які той дав в судовому засіданні та були підтверджені при проведенні слідчого експерименту за участі останнього.

Більше того, такі відомості суперечать показанням самого обвинуваченого, який неодноразово повторив в судовому засіданні, що подія відбулася за обставин, у відповідності до обвинувального акту. Крім того, зазначення обвинуваченим точного місця зіткнення суперечить його власним показанням про те, що він не бачив потерпілого ні перед ні в момент зіткнення, а лише почув звук удару, у зв`язку з чим він не бачив точне місце зіткнення.

Напрямок руху автомобіля обвинуваченого перпендикулярно пішохідному переходу підтверджений сукупністю даних зазначених протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, слідчого експерименту за участі потерпілого, що спростовує показання останнього про розворот автомобіля обвинуваченого та зіткнення ззаду.

Належні дії водія регламентувалися вимогами п. 18.1 ПДР України та він належним їх виконанням мав технічну можливість уникнути пригоди, а його дії з невиконання цих вимог знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП, про що свідчить дані висновку судової автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля на пішохода № 21-2890 від 17.06.2021 р. (а.с. 202 205).

Оскільки судом встановлено, що пішохід був збитий на пішохідному переході, суд дійшов висновку про необхідність виключити з формулювання обвинувачення посилання на порушення обвинуваченим п. 12.3 ПДР України, яке оцінювалося експертами виходячи з місця зіткнення не на площі, а поряд з площею пішохідного переходу.

Пошкодження вітрового скла та зміщення дзеркала заднього виду, виявлені по правому борту в районі передньої стійки автомобіля обвинуваченого, характерні для утворення при контакті з пішоходом та його одягом при закиданні пішохода через переднє праве крило в зону розташування вказаних деталей, що встановлено висновком трасологічної експертизи слідів на автомобілі № 222-59ОЕ від 30.03.2021 р. (а.с. 180 181).

Виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток лівої гомілки: уламкового перелому верхньої третини великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та підголовчатого перелому малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, виникли від дії частин автотранспортного засобу при зіткненні з потерпілим, що випливає з даних, встановлених при проведенні судово-медичної експертизи № 57 від 11.05.2021 р. (а.с. 194 195).

Хоча показання потерпілого та дані виписки із медичної карти стаціонарного хворого містять відомості про перелом ребер, однак таке ушкодження не було встановлене судово-медичною експертизою.

Відповідно до даних дослідної частини висновку судово-медичної експертизи № 57 від 11.05.2021 р. на дослідження експертів були передані всі наявні медичні документи і потерпілий в усній формі повідомив про те, що іншої медичної документації у нього немає і надати слідчому не може. Експертом зроблений висновок про те, що у зв`язку з відсутністю в розпорядженні експерта рентгенограм органів грудної клітини, підтвердити чи виключити діагноз «закритий перелом попер6ечних відрізків ребер» не надалось можливим (а.с. 195).

Як було вище зазначено, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину також підтверджується його власними показаннями, даними ним в судовому засіданні про те, що на автомобілі він рухався з маленькою швидкістю приблизно 30 км/год., моросив дощ, було темно, сутеніло. По вул. Шума він під`їздив до пішохідного переходу, рухався на відстані приблизно 1 м. від осевої лінії, призупинився і продовжив рух. На узбіччі він не бачив потерпілого, коли він продовжив рух, то відчув удар в правий бік автомобіля, зупинився, побачив що лежить людина на відстані приблизно півтора метри від пішохідного переходу, чоловік казав, що в нього болить нога, він підклав під його голову сумку, викликав швидку допомогу і поліцію. Поліції показав, де лежав потерпілий, склали протокол.

На автомобілі було розбите лобове скло справа.

Він приїздив до лікарні і питав, чим допомогти, віддав донці потерпілого 1 тис. грн. та 35 тис. грн.

Мотиви призначення покарання
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд у відповідності до ст. 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив необережний нетяжкий злочин.

ОСОБА_9 позитивно характеризується (а.с. 208), має почесні звання та нагороди (а.с. 209 212).

ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, про що свідчать відомості УІЗ ГУНП України в Одеській області (а.с. 213), не перебуває на обліку лікарів психіатра чи нарколога (а.с. 214).

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого стороною обвинувачення не доведені.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як низькі. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_9 без обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) (а.с. 73 76).

Оскільки ОСОБА_9 досяг пенсійного віку, то до нього не можуть бути застосовані покарання у виді виправних робіт (ч. 2 ст. 57 КК України) та у виді обмеження волі (ч. 3 ст. 61 КК України).

З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого та вимог закону України про кримінальну відповідальність суд дійшов висновку про призначення покарання в нижніх межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу з призначенням обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов
Потерпілим пред`явлений цивільний позов (а.с. 24 48) про стягнення:

з ОСОБА_9 999 964 грн. моральної шкоди;

з ТДВ «СК «Гардіан» 13000 моральної шкоди, 32000 матеріальної шкоди, 8950,52 грн. плати за оренду нежитлового приміщення;

з ОСОБА_9 та ТДВ «СК «Гардіан» витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що на операцію він витратив 53 тис. грн., відповідач частково оплатив моральну шкоду в сумі 36000 грн.

Крім того, потерпілий є фізичною особою-підприємцем та орендує нежитлове приміщення за 938,93 грн. на місяць. В 2021 році він сплатив 8980,52 грн.

Моральна шкода завдана спричиненням тілесних ушкоджень, з урахуванням ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, з врахуванням принципів розумності та справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди позивач оцінює в 1000000 грн., з яких відшкодовано 35000 грн.

Середньомісячний заробіток становив 8000 грн., внаслідок ДТП є непрацездатним, для відновлення здоров`я йому необхідно провести ще дві операції, розмір страхового відшкодування має бути не більше 120 днів, тобто 4 місяці, 8000 грн. * 4 місяці = 32000 грн.

Відповідач ОСОБА_9 подав відзив, яким просив відмовити в позові про стягнення з ОСОБА_9 моральної шкоди та витрат на правову допомогу (а.с. 82 85), надав копії розписок про передачу на лікування потерпілого 36 тис. грн.

Відповідач ТДВ «СК «Гардіан» подало відзив, яким просив відмовити в задоволенні вимог заявлених до нього.

Цивільно-правова відповідальність обвинуваченого застрахована в СК «Гардіан», що підтверджується даними полісу № АО/2773529 (а.с. 166)

Суд керується положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а також положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, у відповідності до якої моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач надав підтвердження понесених витрат на лікування в розмірі 18 945,44 грн. (а.с. 43, 44).

Водночас, обвинувачений ОСОБА_9 передав 36000 грн. на лікування, зокрема операцію потерпілого, що підтверджується копіями відповідних розписок (а.с. 84, 85).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною.

Згідно даних виписки 221 із медичної карти стаціонарного хворого, потерпілий перебував на лікуванні з 05 по 28 січня 2021 року (а.с. 190). Тому зі страховика відшкодуванню підлягають підтверджені 23 дні непрацездатності потерпілого в сумі 6133,33 грн. (8000 грн. /30 * 23 дні).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не покриває витрати за оренду нежитлового приміщення, у зв`язку з чим вимоги в частині стягнення 8950,52 грн. зі страхової компанії не підлягають задоволенню.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує характер злочину, який характеризується необережною формою вини, глибину душевних страждань потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я, обставини, що обвинувачений вживав заходи, спрямовані на відшкодування потерпілому витрат на лікування. Суд керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної підлягають задоволенню частково. Суд дійшов висновку про необхідність в даному випадку відшкодування моральної шкоди в загальній сумі 100 000 грн.

Причому 306,67 грн. (5% від страхового відшкодування шкоди здоров`ю (6133,33 грн.)) має бути відшкодовано страховою компанією, а решта 99 693,33 грн. має бути стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_9 .

Судові витрати, вирішення питань про речові докази та запобіжні заходи
В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_9 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 2745,76 грн., відповідно до Актів: № 21-162 від 30.03.2021 р. 686,44 грн. (176); № 21-163 від 30.03.2021 р. 686,44 грн. (а.с. 182); № 21-2890 від 16.06.2021 р. 1372,88 грн. (а.с. 206).

Автомобіль «HYUNDAI 25» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом постановою слідчого від 06.01.2021 р. (а.с. 169) та переданий на зберігання обвинуваченому (а.с. 183). З набранням вироком законної сили автомобіль має бути повернутий власнику ОСОБА_9 .

Запобіжні заходи ОСОБА_9 не застосовувалися

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами обчислюється з моменту набрання законної сили вироком.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 2745,76 грн.

Автомобіль «HYUNDAI» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_9 .

Задовольнити частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 .

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (код 35417298, м. Київ вул. Саксаганського, 96) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) 6133,33 грн. в якості відшкодування підтвердженого періоду непрацездатності потерпілого та 306,67 грн. моральної шкоди, а всього 6440 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) в якості відшкодування моральної шкоди 99 693,33 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1