УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованій території АР Крим і м. Севастополя та в умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованій території АР Крим і м. Севастополя та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 002299 від 09.09.2016 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя АР Крим, громадянина Російської Федерації, з останнім відомим місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110; ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 111; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України

В С Т А Н О В И В:

Cтарший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 , за погодженням прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованій території АР Крим і м. Севастополя та в умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованій території АР Крим і м. Севастополя та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 002299 від 09.09.2016 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110; ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 111; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 4 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002299 від 09.09.2016 за підозрою начальника управління бойової підготовки Чорноморського флоту Російської Федерації капітана 1 рангу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110; ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 111; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України.

На думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні зазначених тяжких та особливо тяжких злочинів, переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і оголошений у державний розшук, а тому з метою виконання завдань кримінально процесуального закону, орган досудового розслідування вважає, що для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні слід провести спеціальне досудове розслідування.

Прокурор та слідчий підтримали у судовому засіданні підтримали доводи зазначені в клопотанні, та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що органом досудового розслідування було порушено право на захист підозрюваного ОСОБА_6 , а саме не залучено захисника під час вручення підозрюваному ОСОБА_6 повідомлення про підозру. Крім того, матеріалами клопотання не доведено, що останній переховується від органів досудового розслідування та суду та у зв`язку із чим він оголошений у державний розшук. Підозра повідомлена його підзахисному не обгрунтована, оскільки до клопотання не долучено доказів на підтвердження обгрунтованості підозри, а саме по собі повідомлення підозри не є доказом.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як убачається з матеріалів клопотання Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002299 від 09.09.2016 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110; ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 111; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України.

Відповідно до вимог ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів, передбачених 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Положеннями частини другої ст. 297-2 КПК України, визначено, що у клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) відомості щодо оголошення особи у міждержавний та/або міжнародний розшук; 5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.
Згідно з п. 20-1 Розділу 11 КПК України «Перехідні положення» тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань (опублікування у газеті "Урядовий кур`єр" відповідного повідомлення його керівником): спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Положення частини п`ятої статті 139 цього Кодексу у разі вчинення злочинів, визначених в абзаці другому цього пункту, поширюються також на осіб, які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, покладається на слідчого та прокурора.
Якими саме доказами має бути доведено, що особу оголошено в розшук, чинний КПК України не визначає, однак регламентує, що про оголошення розшуку органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова, відповідно до вимог ч. 2 ст. 281 КПК України.
Між тим, клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні не містить, а також прокурором під час судового засідання не представлено жодних належних та допустимих доказів чи інших фактичних даних на підтвердження, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування та суду.
Наявність в матеріалах клопотання, постанови від 22.06.2016 про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_7 та подальше скерування її до ДКБ ГУВК СБ України саме по собі не підтверджує факту переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, 08.08.2016 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110; ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 111; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України.

Орган досудового розслідування посилається на те, що 15.08.2016 о 09 год. 54 хв. повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 08.08.2016 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, вручено у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 278 КПК України, а саме за допомогою кур`єрської служби міжнародної доставки «ДХЛ» доставлено за місцем знаходження його керівництва та проходження військової служби останнім до Міністерства оборони Російської Федерації за фактичною адресою: АДРЕСА_2 , а також, за поштовою адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, слідчий суддя не погоджується з доводами органу досудового слідства, оскільки ОСОБА_6 знаходиться в АРК Крим, а тому мав діяти в межах міжнародного співробітництва з Російською Федерацією відповідно до вимог ст. 551 КПК України.

Також, як убачається з матеріалів клопотання лише 19.06.2019 прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпект України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та 27.07.2021 старшим слідчим в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 винесено постанову про залучення захисника підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002299 від 09.09.2016.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на усіх стадіях кримінального провадження, оскільки випадки, коли підозрюваному, обвинуваченому під час досудового розслідування не було призначено захисника за умови його обов`язкової участі або ж не надано можливості реалізації прав, ставлять під сумнів питання належності та допустимості доказів, на яких ґрунтується обвинувальний акт прокурора, або ж взагалі можуть свідчити про не набуття особою процесуального статусу підозрюваного за зміненою підозрою.

Слідчим суддею встановлено, що в матеріалах клопотання відсутні дані щодо забезпечення органом досудового розслідування участі захисника підозрюваного ОСОБА_6 під час надсилання повідомлення про підозру від 08.08.2016.

Згідно ч.4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним.

Частиною 3 статті 42 КПК України зазначено, що підозрюваний, обвинувачений має право , зокрема, знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують; збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази; заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, про забезпечення безпеки щодо себе, членів своєї сімї, близьких родичів, майна, житла тощо; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення.

У відповідності до ч.1 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Разом з тим, жодного повідомлення захиснику про повідомлення підозри матеріали клопотання не містять, прокурором у судовому засіданні не надані.

Таким чином, захисник не був повідомлений про набуття статусу підозрюваним ОСОБА_6 щодо інкримінування йому діянь, зокрема, й особливо тяжких, та не мав можливості зреалізувати свої права передбачені, зокрема, і ст. 42, 47 КПК України. Також не мав можливості повідомити про зазначені обставини підзахисного, звернутись із заявами та клопотаннями до органу досудового розслідування чи прокурора.

Слідчий суддя, вважає, що не повідомлення захиснику про наявність повідомлення підозри порушило права підозрюваного на захист.

Хоча Кримінальним процесуальним кодексом України прямо не визначено дії органу досудового розслідування/прокурора про забезпечення захисної діяльності адвоката, слідчий суддя, керується, зокрема, і правовою позицію ЄСПЛ щодо початкового етапу забезпечення права на захист у кримінальному провадженні викладено, зокрема, в п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», згідно якої для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника з самого початку провадження (див. рішення у справах «Сальдуз проти Туреччини» (Salduz v. Turkey) [ВП], заява № 36391/02, п. 52, від 27 листопада 2008 року, та «Яременко, проти України» (Yaremenko v. Ukraine), заява № 32092/02, пп. 90-91, від 12 червня 2008 року).

Слідчий суддя вважає, що орган досудового розслідування/прокурор не вправі обмежитись формальним винесенням постанови про залучення захисника, якому не відомо про набуття статусу підозрюваного без надання йому дійсної можливості на здійснення своїх функцій, однак така можливість вказаних осіб хоча б повідомити захисника про ці обставини була наявною.

Необхідно підкреслити, що здійснення захисту не обмежується лише участю у проведенні слідчих та процесуальних дій, а тому посилання на їх не проведення після набуття особою статусу підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину, не є прийнятною.

Що ж стосується доводів сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, то слід зазначити наступне.

Аналізуючи надані слідчому судді для вивчення копії матеріалів кримінального провадження на обґрунтування підозри повідомленої ОСОБА_6 в обсязі долученому до клопотання, а саме дані, які містяться в процесуальних документах та протоколах слідчих дій, слідчий суддя не вважає їх достатніми для здійснення висновку про обґрунтованість підозри повідомленої остатньому у вчиненні протиправних дій, відповідальність за яке, передбачена законом про кримінальну відповідальність, передбаченою за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110; ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 111; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, доводи сторони захисту, що висновок експерта не свідчить про причетність ОСОБА_6 до інкримінованих діянь, а також покази свідків, які ніким не перевірялись заслуговують на увагу з огляду на те, що на даному етапі провадження слідчий суддя відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-4 КПК України зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінальних правопорушень щодо особи відносно якої подано клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх даних вважати, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, набув статусу підозрюваного за пред`явленою підозрою у зв`язку з фактичною відсутністю захисника саме на момент направлення підозри особі, підозрюваній у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також відсутністю даних, що останній переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності
Керуючись ст. 91, 281, 297-1, 297-3, 297-4, 376, п. 20-1 Розділу 11 «Перехідні положення» КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованій території АР Крим і м. Севастополя та в умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованій території АР Крим і м. Севастополя та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 002299 від 09.09.2016 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110; ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 111; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 20.08.2021 року о 08 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1