Провадження № 11-кп/4808/35/22
Категорія ст. 537 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на ухвалу Івано Франківського міського суду від 07 грудня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про зарахування засудженому ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення у строк відбування призначеного покарання відмовлено.

Суд своє рішення мотивував тим, що з 04.11.2014 року засуджений ОСОБА_8 утримувався після набрання вироком Нововолинського міського суду від 29.07.2014 року законної сили у статусі засудженого по 17.12.2014 року у ДУ «Луцький слідчий ізолятор». А з 17.12.2014 року по 15.01.2015 року засудженого ОСОБА_8 було етаповано із ДУ «Луцький слідчий ізолятор» до ДУ « Копчинської виправної колонії №112» для відбування ним покарання згідно вказаного вироку. Однак, вищевказаний період перебування засудженого ОСОБА_8 у ДУ «Луцький слідчий ізолятор», не може розцінюватися як строк попереднього ув`язнення, оскільки засуджений ОСОБА_8 у дані періоди відбував призначене йому судом покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, безпідставною, передчасною та такою, що прийняття з порушеннями норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що згідно інформації, яка міститься у відповіді на адвокатський запит у період часу з 04.11.2014 року по 17.12.2014 року засуджений ОСОБА_8 знаходився в установах попереднього ув`язнення (ДУ «Луцький слідчий ізолятор»), а тому вважає, що є всі підстави для застосування ст. 72 ч.5 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Просить ухвалу Івано Франківського міського суду від 07.12.2021 року скасувати. На підставі ст. 72 ч.5 КК України ( в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 04.11.2014 року-17.12.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 29.07.2014 року.

Період з 18.12.2014 року -15.01.2015 року вважати строком попереднього ув`язнення та на підставі ст. 72 ч.5 КК України ( в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахувати такий, як строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 29.07.2014 року.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає ухвалу суду від 07.12.2021 року незаконною, необгрунтованою та постановленою з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не зарахував йому строк попереднього ув`язнення з 04.11.2014 року-17.12.2014 року та з 18.12.2014 року -15.01.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 29.07.2014 року.

Просить ухвалу Івано Франківського міського суду від 07.12.2021 року скасувати, постановити нову ухвалою, якою клопотання захисника ОСОБА_10 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 про зарахування засудженому ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення у строк відбування призначеного покарання задовольнити.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_10 надійшло письмове клопотання про розгляд поданої нею апеляційної скарги без її участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 , який підтримав подані апеляційні скарги, просив їх задовольнити, прокурора, який заперечив з приводу поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, передбачених законом.

Даних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, згідно з ст. 72 ч.5 (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набув чинності 24 грудня 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення, крім іншого, включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінальної справи.

Відповідно до Закону України № 2046 - VIII від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», ст.72 ч.5 КК України викладена у новій редакції.

Згідно вимог цього закону, що набрав чинності 21.06.2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Новолинського міського суду Волинської області від 29.07.2014 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України призначивши йому покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_8 засуджено у виді позбавлення волі на строк 9 років 30 днів з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності. Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу проголошення вироку, а саме з 29 липня 2014 року, зарахувавши до строку покарання його попереднє ув`язнення з 24.12.2013 року по 28.07.2014 року включно, із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі (а.п.21-30).

04.11.2014 року ухвалою Апеляційного суду Волинської області вирок Новолинського міського суду Волинської області від 29.07.2014 року в частині покарання ОСОБА_8 залишено без змін (а.п.31-35).

Тобто, даний вирок 04.11.2014 року набрав законної сили. Відповідно до листа ГУНП у Волинській області від 22.04.2021 року № 1224/04/27-2021 засуджений ОСОБА_8 утримувався в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» із 24.12.2013 року по 17.12.2014 року (а.п.40).

Окрім цього, згідно довідки ДУ «Коломийська виправна колонія № 41» від 31.10.2019 року засуджений ОСОБА_8 17.12.2014 року вибув з ДУ «Луцький слідчий ізолятор» та 15.01.2015 року прибув у Копчинську виправну колонію № 112 Тернопільської області (а.п. 36).

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно позиції ВССУ щодо застосування окремих положень ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Основоположним моментом в даному випадку є розуміння, що таке попереднє ув`язнення, адже норма, яка передбачена ч. 5 ст. 72 КК України, яка діяла на час дії ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - діє лише на період, під час якого особа перебувала під попереднім ув`язненням.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, після чого неможливо застосування ч. 5 ст. 72 КК України, яка діяла на час дії ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Враховуючи вищенаведені обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , оскільки вирок Новолинського міського суду Волинської області від 29.07.2014 року набрав законної сили 04.11.2014 року, а тому період часу з 04.11.2014 року по 17.12.2014 року та з 17.12.2014 року по 15.01.2015 року не може вважатися як строк попереднього ув`язнення так як ОСОБА_8 перебуває в статусі засудженого, який з 04.11.2014 року відбував покарання.

При таких обставинах, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційних скарг щодо безпідставного відмовлення у задоволенні клопотання, не знайшли свого підтвердження, а тому ухвала суду першої інстанції є обґрунтована, винесена у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376 , 404, 405, 407,419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано Франківського міського суду від 07.12.2021 року, якою відмовлено у задоволені клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про зарахування в строк відбуття покарання, строку попереднього ув`язнення - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4