Справа №705/1854/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2021 м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 04.04.2021, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шпаківське Ставропольського краю Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, такого, що на утриманні осіб не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 03.10.2006 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 2) 12.09.2007 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; 3) 14.02.2013 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; 4) 02.11.2015 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі; 5) 07.07.2020 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 03 квітня 2021 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи на вул. Незалежності, 35, м. Умань, будучи учасником дорожнього руху в якості водія транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху та в порядку ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України» був зупинений працівниками патрульної поліції, де під час оформлення адміністративних матеріалів та перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівника поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, щодо надання йому документів на транспортний засіб та водійського посвідчення, достовірно знаючи, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21 травня 2014 року, що видане на ім`я ОСОБА_4 центром ДАІ 7102, за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку, що перебуває в офіційному обігу, а саме є підробленим, яке він придбав через мережу Інтернет у не встановлених досудовим розслідуванням осіб, усвідомлюючи свої протиправні дії, вважаючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні завідомо підробленого документа, надав їм для перевірки вказане посвідчення водія, тобто використав його, яке згідно з висновком судової технічної експертизи документа № СЕ-19/124-21/4538-ДД від 09.04.2021 не відповідає бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, визнав повністю. Показав, що дійсно купив посвідчення водія через мережу Інтернет. При цьому навчання не проходив, іспитів не складав.

Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за ч. 4 ст. 358 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлена правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого, та документів, що містять відомості про речові докази та процесуальні витрати, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.

Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у використанні завідомо підробленого документа, тому засуджує його за ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку; дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога. Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено. Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доцільність засудження ОСОБА_4 до покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, а саме до 6 місяців арешту, оскільки саме такий вид покарання відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не застосовувався, з урахуванням обставин вчиненого кримінального проступку та особи винного суд не вбачає підстав для застосування такого заходу на період до набрання вироком законної сили.

На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 817 грн 25 коп. на залучення експерта для проведення судової експертизи документа.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді арешту, яке згідно з ч. 1 ст. 72 КК України переводиться у покарання у виді позбавлення волі з розрахунку, що одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі, частково приєднати невідбуте покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Початок строку відбування покарання рахувати з 28 серпня 2021 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 на виконання ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2021 року про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0000612 від 12.06.2021.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 копійок.

Речовий доказ: посвідчення водія № НОМЕР_2 , яке приєднане до матеріалів кримінального провадження № 0000277, знищити.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним у порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1