Справа № 345/700/21
Провадження № 11-кп/4808/401/21
Категорія ст. 126 -1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000052 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Калуського міськрайонного суду від 12.07.2021 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого тим же судом 24.01.2018 р. за ст. 289 ч.1 КК України (ККУ) до 240 годин громадських робіт
засуджено за ст. 126-1 ККУ до арешту на 1 (один) місяць.
На підставі ст. 71 ККУ до призначеного судом покарання частково приєднано покарання за вироком того ж суду від 24.01.2018 р. з урахуванням ухвали того ж суду від 25.06.2019 р. та остаточно йому призначено за сукупністю вироків - 1 місяць 15 днів арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.
Кримінальний проступок вчинено за таких обставин.
ОСОБА_7 , перебуваючи на профілактичному обліку у секторі превенції Калуського відділення поліції, протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї. Зокрема, 10.03.2020 о 18:00 год. по АДРЕСА_2 , у приміщенні Калуського відділення поліції вчинив насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_9 , ображав її словесно та погрожував фізичною розправою. Крім цього, він виражався нецензурною лайкою в присутності інших осіб, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.
14 квітня 2020 року Калуським міськрайонним судом ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
28.03.2020 о 09:00 год. він за місцем проживання вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_9 , а саме ображав її нецензурною лайкою.
16 квітня 2020 року тим же судом ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту.
1.01.2021 близько 20:00 год. ОСОБА_7 вчинив відносно дружини ОСОБА_9 домашнє насильство, яке виразилось у психологічному тиску, а саме: словесними погрозами та нецензурною лайкою.
4 лютого 2021 року тим же судом ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП ч. 2, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Проте, 01.02.2021 обвинувачений ОСОБА_7 знову вчинив конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_9 під час якого, застосовуючи психологічне насильство, словесно ображав її нецензурними словами та здійснював щодо неї психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Вказаними насильницькими діями ОСОБА_7 тривалий час систематично заподіював ОСОБА_9 психологічні страждання, що виражались у словесних образах, погрозах їй фізичною розправою та приниженні її честі та гідності, що неодноразово викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, а також завдали шкоди її психічному здоров`ю.
Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду незаконним й необґрунтованим через суворість покарання. Стверджує, що усвідомив свої протиправні дії щодо потерпілої, щиро розкаюється та має на меті довести своє виправлення. Просить апеляційний суд врахувати ці обставини і дати їм відповідну оцінку. Також, важливою є позиція потерпілої, яка в судовому засіданні не наполягала на суворому покаранні для нього. Переконує, що призначення йому більш м`якого покарання у вигляді громадських робіт дасть можливість йому бути корисним та допомагати потерпілій та дітям його співмешканки. Просить вирок суду змінити, призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді двохсот сорока годин громадських робіт.
В апеляційній інстанції:

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, вирок змінити, призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді громадських робіт або штрафу;

- прокурор вважає апеляційну скаргу обвинуваченого необґрунтованою, просить вирок суду залишити без змін.

- потерпіла ОСОБА_9 просить вирок залишити без змін.

З`ясувавши обставини даного провадження, заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого і кваліфікацію його дій за ст. 126-1 КК України ніким не оспорюється, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Відповідно до ст.ст. 50, 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а покарання законним й справедливим. Оскаржений вирок суду в частині покарання цим нормам закону в повній мірі відповідає.

Апеляційний суд визнає невмотивованими доводи обвинуваченого про суворість й несправедливість призначеного йому покарання. Призначаючи покарання, суд згідно ст.ст. 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілої. При цьому важливою профілактичною частиною кримінального покарання є запобігання вчиненню нових злочинів не лише обвинуваченим, але й іншими особами.
Всі апеляційні доводи апелянта не дають підстав для пом`якшення йому покарання, оскільки вони по суті враховані судом у вироку, зокрема, судом взято до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного та особу обвинуваченого, те, що він розлучений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, проживає з цивільною дружиною та допомагає їй в утриманні трьох її неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.
ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку у секторі превенції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області як «кривдник», протягом 2020-2021 років неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне насильство, на шлях виправлення не став та продовжує його вчиняти по відношенню до своєї колишньої дружини.
Попередня судимість й систематична неправомірна поведінка обвинуваченого свідчать про те, що він не стає на шлях виправлення, тому немає підстав для пом`якшення йому покарання, яке по суті явно наближено до мінімально допустимого покарання за вчинений ним кримінальний проступок.
За таких обставин вирок суду в частині покарання слід залишити без змін, апеляцію обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Калуського міськрайонного суду від 12.07.2021 року щодо нього без змін.

Ухвала вступає в силу з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4