ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/831/21 Номер провадження 11-кп/814/1140/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000224 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 23 вересня 2021 року,

встановила:
Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Панасівка Козельщинського району Полтавської області, громадянину України, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , не судимому,
обвинуваченому за ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 304, ч.3 ст. 136 КК України,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 21.11.2021 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 29.04.2021 о 22 годині під час вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_11 , яка після вживання алкоголю не усвідомлювала свої дії, достовірно знаючи про її неповнолітній вік, спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перенесли ОСОБА_11 в автомобіль ВАЗ-2103 д.н.з. НОМЕР_1 . Після цього, ОСОБА_8 шляхом умовляння схилив ОСОБА_9 вчинити щодо ОСОБА_11 дії сексуального характеру із вагінальним та анальним проникненням в тіло з використанням геніталій, без її добровільної згоди.

Піддавшись на вмовляння ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , використовуючи безпорадний стан потерпілої ОСОБА_11 , викликаний вживанням алкоголю, без її згоди, вступив з нею в такі статеві зносини.

В подальшому ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що ОСОБА_11 перебуває в небезпечному для життя стані викликаного алкогольним отруєнням, проявив байдужість, не повідомив про небезпечний для життя стан заклади медичної охорони здоров`я чи медичних працівників для надання своєчасної медичної допомоги, залишив потерпілу у безпорадному стані, в результаті чого, через отруєння алкоголем настала смерть ОСОБА_11 .

Такі дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст. 304 КК України як втягнення неповнолітнього ОСОБА_9 у протиправну діяльність, а саме: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із проникненням в тіло ОСОБА_11 без її добровільної згоди; за ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 152 КК України як підбурення неповнолітнього ОСОБА_9 до вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з проникненням в тіло ОСОБА_11 з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої; за ч.3 ст. 136 КК України як бездіяльність, яка виразилася у неповідомленні про небезпечний для життя стан ОСОБА_11 належним установам чи особам, що спричинило настання смерті потерпілої.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд мотивував наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, зокрема особливо тяжкого, тяжкістю покарання і наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, те, що відразу після вчинення злочину обвинувачені знищили деякі сліди злочину та речові докази.

На ухвалу суду захисник подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Змінити мотивувальну частину ухвали, а саме: виключити посилання суду про те, що після вчинення злочину були знищені деякі сліди та речові докази, а також те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочину, внаслідок якого померла потерпіла.

Свої вимоги захисник мотивувала відсутністю доводів щодо обгрунтування підозри та недоведеністю наявності ризиків, на які вказує прокурор.

Зазначає, що ОСОБА_8 співпрацював зі слідством і співпрацює з судом, під час перебування під домашнім арештом не порушував умови застосування запобіжного заходу та визначені обов`язки, з`являвся за викликами, а також має міцні соціальні зв`язки, проживає з батьками, братом та своєю нареченою, раніше не судимий, позитивно характеризується.

Вважає, що під час продовження запобіжного заходу не враховано стан здоров`я обвинуваченого, зокрема наявність численних захворювань.

Крім цього стверджує, що продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд не визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, чим погіршив становище обвинуваченого.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000224 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.3 ст. 152 КК України, ОСОБА_8 за ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 304, ч.3 ст. 136 КК України, ОСОБА_10 за ч.3 ст. 136 КК України. В підготовчому судовому засіданні 23 вересня 2021 року суд першої інстанції постановив ухвалу про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 21.11.2021.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_8 та даних про його особу, встановлених судом першої інстанції, суд дійшов правильного висновку про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При цьому з матеріалів провадження встановлено, що справа лише призначена до розгляду, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, зокрема особливо тяжкого, за наявності обтяжуючої обставини: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, характер вчинених злочинів, а також те, що обвинувачений не одружений, не працює, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а проживання з батьками, братом і нареченою не є достатнім стримуючим фактором, який би запобіг переховуванню обвинуваченого.

До того ж, під час підготовчого судового розгляду ОСОБА_8 заперечив свою причетність до інкримінованих кримінальних правопорушень.

Окрім цього, у разі визнання ОСОБА_8 винуватим, йому загрожує покарання до 12 років позбавлення волі. Такі обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про те, що обвинувачений позитивно характеризується, не зменшують наявність ризиків у кримінальному провадженні.
Твердження захисника про наявність у обвинуваченого захворювань не підтверджено, так як матеріали провадження не містять будь-яких відомостей про неможливість утримувати обвинуваченого під вартою за станом здоров`я та учасниками провадження таких доказів не надано.

При цьому, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні діяння, внаслідок якого померла потерпіла, суд першої інстанції правильно не визначив розмір застави.

З огляду на вказане, обвинуваченим та захисником не наведено переконливих підстав для скасування запобіжного заходу.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

Разом з цим, необхідно зазначити, що суд на даній стадії розгляду провадження не може надавати оцінку будь-яким доказам, у тому числі щодо виключення з ухвали суду посилання на певні обставини кримінального правопорушення, встановлених під час досудового розслідування.

Щодо вимог захисника про виключення з мотивувальної частини ухвали посилання суду про те, що після вчинення злочину були знищені деякі сліди та речові докази, необхідно вказати, що прокурором у клопотанні дійсно не зазначено ризик щодо знищення, спотворення чи переховування доказів, не вказує на наявність цього ризику і суд першої інстанції в своєму рішенні. Проте виключення даної обставини з мотивувальної частини судового рішення, про що просить захисник, жодним чином не зменшить наявність інших ризиків, встановлених судом, та не впливає на правильність прийнятого рішення.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 23 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4