Справа № 308/9574/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

начальника Ужгородського МВР філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про призначення покарання засудженому ОСОБА_5 за сукупністю вироків,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з поданням про призначення покарання засудженому ОСОБА_5 за сукупністю вироків відповідно до ст. 537 ч.1 п.11 КПК України,-

Подання вмотивоване тим, ОСОБА_5 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2019 року за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.11.2018 року у вигляді 4 роки і 1 місяць позбавлення волі.

Крім, того вказує, що на виконанні у відділі перебуває вирок Берегівського районного суду Закарпатської області 04.12.2018 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст.185 КК України до 4-х років позбавлення волі, за ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки та вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 28.12.2018 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, за ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Заявник вказує на те, що у вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2019 року не враховано відповідно до вимог КК України покарання за попередніми вироками Берегівського районного суду Закарпатської області та Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, що стало підставою для звернення до суду з даним поданням.

В судовому засіданні начальник Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області підтримав подання та просив таке задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 також просила відмовити у задоволенні подавання з підстав та мотивів, викладених у поданих нею запереченнях.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши зміст подання та додані до нього письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про застосування покарання у наявності кількох вироків.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків вирішуються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 24.12.2019 року за за ч. 3 ст. 185 КК України виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_5 покарання шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.11.2018 року та остаточно призначено йому покарання у вигляді 4 роки і 1 місяць позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_5 засуджений вироком Берегівського районного суду Закарпатської області 04.12.2018 року за ч. 3 ст.185 КК України до 4-х років позбавлення волі, за ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, та вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 28.12.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, за ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Як вбачається із матеріалів справи, вищезазначені вироки відносно ОСОБА_5 набрали законної сили та направлені на виконання до Ужгородському МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, де перебувають на виконанні.

Згідно роз`яснень, котрі містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 2.4.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Аналогічні правові висновки містяться і у постанові ОП ККС у складі ВС від 15.02.2021 у справі №760/26543/17, згідно яких, якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись залежно від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконується самостійно.

Також, у порядку, передбаченому розділом VІІI КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого: звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що подання начальника Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про призначення покарання засудженому ОСОБА_5 за сукупністю вироків до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про призначення покарання засудженому ОСОБА_5 за сукупністю вироків залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1