ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3235/21 Справа № 932/9154/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 0001374 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 27.05.2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, 75 КК України до двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2020 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
Згідно з вироком суду першої інстанції, 04.07.2020 року близько 14.00 год. ОСОБА_7 , знаходячись поблизу ТЦ «Новий Центр» за адресою: м. Дніпро, вул. Глінки, 1, де побачивши раніше знайомого ОСОБА_10 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиняючи злочин повторно, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та наніс останньому чотири удари кулаком в область губ, два удари кулаком в область голови та два удари кулаком в область щелепи, при цьому вихопив сумку у потерпілого ОСОБА_10 , з якої забрав гаманець з надписом «L.CARVARI», в якому знаходились грошові кошти в розмірі 1 500 грн., ID карту на ім`я ОСОБА_10 та його ідентифікаційний номер, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1885,70 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з його невідповідністю тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України та не врахував належним чином тяжкість кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, стійкість умислу обвинуваченого, що свідчить про те, що ОСОБА_7 веде соціально девіантний спосіб життя, не має постійного законного джерела доходу, повторно вчинив корисливий злочин в період іспитового строку, що, на думку прокурора, є причиною вчинення ним нових злочинів з метою забезпечення власного існування за рахунок корисливих злочинів. Зазначає, що покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а покарання у виді 4 років 6 місяців буде законним, справедливим і співмірним.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України).
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вищезазначених вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про наявність підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання та вирок суду в цій частині, апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції виконані належним чином.
Як вбачається із вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та належним чином врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, обставини цієї справи та відомості про особу ОСОБА_7 , який раніше судимий та скоїв злочин у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, врахував обставину, що пом`якшує покарання до якої правильно відніс щире каяття і дійшов правильного висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах строку, визначеного санкцією статті Кримінального кодексу України, із частковим приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2020 року, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що обрана судом вид і міра покарання відповідає принципам законності та справедливості і будуть необхідними та достатніми для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості покарання, апеляційний суд вважає не обґрунтованими, оскільки обраний судом вид і розмір покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.
Статтею 414 КПК України як одну з підстав зміни вироку визначено невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, а прокурор просить збільшити розмір покарання на 5 місяців і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, що на думку апеляційного суду, не свідчить про суттєву диспропорцію між тим покаранням, яке призначив суд та тим, яке просить прокурор в апеляційній скарзі.
Таким чином, прокурор не навів в апеляційній скарзі належних доводів та аргументів, чому, на думку прокурора, покарання у виді 4 роки і 6 місяців може забезпечити досягнення цілей покарання та внесе корективи в соціально-психологічні властивості засудженого, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону, а покарання в розмірі, призначеному суду, не досягне таких цілей.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що вирок ухвалений у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим відсутні підстави для його зміни чи скасування, а доводи апеляційної скарги прокурора є явно безпідставними і формальними, а відтак апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4