Справа № 947/5549/21
Провадження № 1-кп/947/570/21
УХВАЛА
31.08.2021 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 від 14.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.171 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 13.02.2018 року, о 15 годині 50 хвилин, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебували в приміщенні Київського районного суду міста Одеси, розташованого по вулиці Варненська, 3Б в місті Одесі, де в залі судового засідання № 1 проходив розгляд справи про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який фіксувався журналістом редакційної газети «Одесская правда» та ІА «Одесса-медиа» ОСОБА_6 , який діяв відповідно редакційного завдання вказаного видання. Так, ОСОБА_7 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, підійшли з обох боків до ОСОБА_6 , який в той момент, виконував редакційне завдання, щодо фіксації подій з метою подальшого їх висвітлення, заздалегідь знаючи, що останній являється журналістом, умисно, маючи на меті перешкоджання журналістській діяльності, яка виражалася у оприлюднені подій ходу судового засідання, обрання запобіжного заходу. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження знаходячись із боків, вчинили фізичний вплив, а саме, спробували підняти із лавки потерпілого ОСОБА_6 , на якій він сидів, за обидві руки, а також моральний вплив, а саме, словесно вимагаючи залишити зал судових засідань та не проводити збирання, одержання, та фіксацію для поширення та зберігання отриманої інформації. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, почали вимагати залишити зал, морально тиснути на журналіста ОСОБА_6 , використовуючи чисельну перевагу, тим самим своїми активними діями, змусили залишити залу судових засідань, вчинивши перешкоджання в роботі, не надавши можливості зняти запланований репортаж, чим реалізувати журналістом наданих йому законом прав при здійсненні професійної діяльності.
Таким чином, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 171 КК України - вплив в будь-якій формі на журналіста з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків.

В підготовчому судовому засіданні, суд, роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_7 положення законодавства щодо звільнення від кримінальної відмовідальності у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, тобто про те, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, це кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Прокурор просив звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків строків давності.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 285 КПК України обвинуваченому ОСОБА_7 суд роз`яснив про можливість звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, було роз`яснено суть обвинувачення, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цих підстав та можливість проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку, а також наслідки закриття кримінального провадження з вказаних підстав.

Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_5 підтримав закриття кримінального провадження з вказаних обставин.

Потерпілий ОСОБА_6 заперечував проти закриття кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, яке мало місце 13.02.2018 року, а строк давності для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, минув. Крім того, кримінальне провадження, згідно протоколу автоматизованого розподілу, надійшло до суду 17.02.2021 року, тобто вже зі сплившими строками.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 49 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Відтак, ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

При цьому, обвинуваченому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, обвинувачений ОСОБА_7 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Таким чином, клопотання про звільнення від кримінальної відмовідальності у зв`язку з закінченням строків давності у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_7 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 171 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження № 0000506 від 22.09.1996 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.171 КК України.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу проголошено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси.

Суддя ОСОБА_1