печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката: ОСОБА_3 , власника майна: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/25753/21-к від 12.05.2021 у кримінальному провадженні № 0001161 від 26.06.2020, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2021 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/25753/21-к від 12.05.2021 у кримінальному провадженні № 0001161 від 26.06.2020.
В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001161 від 26.06.2020 являється Головне слідче управління Національної поліції України.

Процесуальне керівництво здійснює Офіс Генерального прокурора.

12.05.2021 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 21.04.2021 по справі № 757/21323/21-к по вказаному кримінальному провадженню за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучене майно, належне ОСОБА_4 , а саме: 118 (сто вісімнадцять) колод дубової деревини, різної довжини, діаметру та класу.

Варто зазначити, що згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.04.2021 по справі № 757/21323/21-к надано дозвіл на проведення обшуку складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконною порубкою, перевезенням, зберіганням та збутом лісу, а саме: документів складського обліку, книг надходження лісо продукції на склад, товарно транспортних накладних, карток складського обліку, щоденників приймання робіт, ярликів на вивезеня лісо продукції, реєстрів товаро транспортних накладних, актів здачі лісо продукції, чорнових записів, носіїв інформації з комп`ютерної техніки, які можуть зберігати інформацію про обставини вчинення кримінальних правопорушень, нотаток, чорнових, записів, оптичних чи паперових носіїв інформації, що містять відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Разом з тим, сторона захисту стверджує, що слідчий суддя не вбачав підстав для надання дозволу на відшукання та вилучення не облікованої деревини, а також майна, яке було здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, оскільки клопотання слідчого в цій частині було неконкретизоване, а тому, слідчі будуть наділені широкими повноваженнями на власний розсуд вирішувати, які предмети, речі та документи підлягають вилученню, що може призвести до вилучення деяких особистих речей, що не стосуються справи.

Отже, на думку власника вилученого майна, ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_6 , який проводив обшук 12.05.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснив вилучення не передбачених ухвалою про обшук речей, зокрема 118 (сто вісімнадцять) колод дубової деревини, різної довжини, діаметру та класу, вийшов за межі наданих йому вказаною ухвалою повноважень, а тому, таке вилучення належного ОСОБА_4 майна являється не законним.

Також адвокатом в клопотанні про скасування арешту майна зазначено, що згідно листа № 182 від 21.05.2021, виданого в якості відповіді на адвокатський запит від 17.05.2021, отримано відомості щодо закупівля деревини ФОП ОСОБА_4 здійснювалась у ДП «Костопільський військовий лісгосп», а також щодо надання послуг з перевезення деревини ФОП ОСОБА_4 за період часу з 01.01.2020 до 01.05.2021.

Так, згідно номенклатурної характеристики виданої ДП «Костопільський військовий лісгосп», відомо, що за 2020 рік ФОП ОСОБА_4 придбав у вказаного підприємства близько 450 м 3 дубової деревини, різного розміру (довжини, діаметру та класу, зокрема клас «В», «С» і «D»). За вказаний період часу ФОП ОСОБА_4 перерахував до ДП «Костопільський військовий лісгосп» грошові кошти у сумі 2 014 225,35 (два мільйони чотирнадцять тисяч двісті двадцять п`ять гривень тридцять п`ять копійок) гривень.

Крім того, згідно номенклатурної характеристики виданої ДП «Костопільський військовий лісгосп», відомо, що за 2021 рік ФОП ОСОБА_4 придбав у вказаного підприємства близько 147 м 3 дубової деревини, різного розміру (довжини, діаметру та класу, зокрема клас «В», «С» і «D»). За вказаний період часу ФОП ОСОБА_4 перерахував до ДП «Костопільський військовий лісгосп» грошові кошти у сумі 1 042 289,65 (один мільйон сорок дві тисячі двісті вісімдесят дев`ять гривень шістдесят п`ять копійок) гривень.

Дані відомості підтверджуються і Журналом реалізації (відпуску) деревини за вказаний період часу (за січень 2020 року квітень 2021 року).

Таким чином, на думку власника майна ОСОБА_4 органом досудового розслідування не було зібрано достатніх доказів за для того, щоб довести дійсну незаконність походження вказаної дубової деревини в кількості 118 (сто вісімнадцяти колод) та їхню причетність до вчинення кримінального правопорушення, а тому, заперечуємо щодо визнання вказаної дубової деревини такою, що незаконно здобута.

Отже, беручи до уваги вказане вище, можна прийти до висновку, що вилучені 118 (сто вісімнадцять) колод дубової деревини, різної довжини, діаметру та класу, не являються майном, що отримане злочинним шляхом, а також не являється речовими доказами, знаряддям вчиненого кримінального правопорушення тощо, а тому, вилучення їх являється не законним та дані 118 (сто вісімнадцять) колод дубової деревини, різної довжини, діаметру та класу повинні бути повернуті ОСОБА_4 як законному власнику якнайшвидше.

Крім того, як можна зрозуміти, то орган досудового розслідування вважає, що вказані вище 118 колод дубової деревини були отримані ОСОБА_4 незаконним шляхом із ДП «Костопільський військовий лісгосп», проте, звертаємо увагу на тому, що ОСОБА_4 здійснює свою підприємницьку діяльність не лише на території Рівненської області, адже він купує необроблену деревину у багатьох областях України, зокрема на підтвердження цього долучаю копію договору про купівлю продаж необробленої деревини № 1/24-03-2021 від 24.03.2021, який було укладено із ФОП ОСОБА_4 (покупець) та ДП «Городницьке лісове господарство» (продавець). Згідно даного договору ФОП ОСОБА_4 придбав необробленої деревини на суму 555050,00 (п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч п`ятдесят гривень) грн..

Таким чином, ймовірно за все 118 колод дубової деревини, які було вилучено, не були придбані із ДП «Костопільський військовий лісгосп». Але, враховуючи, що майже всі документи, що стосуються проведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 було вилучено під час проведення обшуків, на даний час можемо надати лише невелику частину копії документів, які підтверджують законність купівлі деревини ФОП ОСОБА_4 ..

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2021 справа № 757/25753/21-к:

- клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинуваченнях у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001161 від 26.06.2020 задоволено;

- накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001161 від 26.06.2020 на майно, вилучене 13.05.2021 під час обшуку за місцем знаходження складу, на якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме: на колоди дубу у кількості 118 штук, без маркування та бирок.

Вказане вилучене майно, а саме 118 колод дубу, без маркування та бирок, належить ОСОБА_4 , так як останній придбав за власні кошти зазначену дубову деревину.

На підтвердження вказаного вище щодо належності вилученого та арештованого майна (дубової деревини) ОСОБА_4 , сторона захисту вважає за необхідне повідомити наступне.

ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа підприємець та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Його підприємницька діяльність полягає у придбанні дубової деревини у юридичних осіб (лісгоспів та фізичних осіб підприємців) та подальшому її переробленні (передання згідно договорів про виконання робіт) іншим суб`єктам господарювання і продажу суб`єктам господарювання вже зовсім іншого виду продукції із дерева (клепка, бруски, шпон тощо). Так як ОСОБА_4 особисто не займається переробленням дубової деревини, а саме «зрубів» чи колод дубу, то він їх передає на первинну переробку іншим особам, які цим займаються, а також в подальшому здійснює продаж або ж переробку для доведення до необхідного виду наявної продукції.

На підтвердження вказаних вище відомостей мною згідно письмового клопотання від 24.05.2021 долучено до кримінального провадження копії документів, які підтверджують законну купівлю ОСОБА_4 вказаної деревини у різних суб`єктів господарювання та оплату за дану деревину.

Так, згідно листа № 182 від 21.05.2021 виданого в якості відповіді на адвокатський запит від 17.05.2021, отримано відомості щодо закупівлю деревини ФОП ОСОБА_4 у ДП «Костопільський військовий лісгосп», а також щодо надання послуг з перевезення деревини ФОП ОСОБА_4 за період часу з 01.01.2020 до 01.05.2021.

Так, згідно номенклатурної характеристики виданої ДП «Костопільський військовий лісгосп», відомо, що за 2020 рік ФОП ОСОБА_4 придбав у вказаного підприємства близько 450 м 3 дубової деревини, різного розміру (довжини, діаметру та класу, зокрема клас «В», «С» і «D»). За вказаний період часу ФОП ОСОБА_4 перерахував до ДП «Костопільський військовий лісгосп» грошові кошти у сумі 2 014 225,35 (два мільйони чотирнадцять тисяч двісті двадцять п`ять гривень тридцять п`ять копійок) гривень.

Крім того, згідно номенклатурної характеристики виданої ДП «Костопільський військовий лісгосп», відомо, що за 2021 рік ФОП ОСОБА_4 придбав у вказаного підприємства близько 147 м 3 дубової деревини, різного розміру (довжини, діаметру та класу, зокрема клас «В», «С» і «D»). За вказаний період часу ФОП ОСОБА_4 перерахував до ДП «Костопільський військовий лісгосп» грошові кошти у сумі 1 042 289,65 (один мільйон сорок дві тисячі двісті вісімдесят дев`ять гривень шістдесят п`ять копійок) гривень.

Дані відомості підтверджуються і Журналом реалізації (відпуску) деревини за вказаний період часу (за січень 2020 року квітень 2021 року).

Таким чином, на думку власника майна ОСОБА_4 органом досудового розслідування не було зібрано достатніх доказів за для того, щоб довести дійсну незаконність походження вказаної дубової деревини в кількості 118 (сто вісімнадцяти колод) та їхню причетність до вчинення кримінального правопорушення, а тому, заперечуємо щодо визнання вказаної дубової деревини такою, що незаконно здобута.

Отже, беручи до уваги вказане вище, можна прийти до висновку, що вилучені 118 (сто вісімнадцять) колод дубової деревини, різної довжини, діаметру та класу, не являються майном, що отримане злочинним шляхом, а також не являється речовими доказами, знаряддям вчиненого кримінального правопорушення тощо, а тому, вилучення їх являється не законним та дані 118 (сто вісімнадцять) колод дубової деревини, різної довжини, діаметру та класу повинні бути повернуті ОСОБА_4 як законному власнику якнайшвидше.

Крім того, як можна зрозуміти, то орган досудового розслідування вважає, що вказані вище 118 колод дубової деревини були отримані ОСОБА_4 незаконним шляхом із ДП «Костопільський військовий лісгосп», проте, звертаємо увагу на тому, що ОСОБА_4 здійснює свою підприємницьку діяльність не лише на території Рівненької області, адже він купує необроблену деревину у багатьох областях України, зокрема на підтвердження цього долучаю копію договору про купівлю продаж необробленої деревини № 1/24-03-2021 від 24.03.2021, який було укладено із ФОП ОСОБА_4 (покупець) та ДП «Городницьке лісове господарство» (продавець). Згідно даного договору ФОП ОСОБА_4 придбав необробленої деревини на суму 555050,00 (п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч п`ятдесят гривень) грн..

Таким чином, ймовірно за все 118 колод дубової деревини, які було вилучено, не були придбані із ДП «Костопільський військовий лісгосп». Але, враховуючи, що майже всі документи, що стосуються проведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 було вилучено під час проведення обшуків, на даний час можемо надати лише невелику частину копії документів, які підтверджують законність купівлі деревини ФОП ОСОБА_4 ..

Крім того, згідно Звіту про надходження лісоматеріалів (лісоматеріалів круглих - пиловника) дуба за 2020 рік, ФОП ОСОБА_4 придбав:

1) у ДП «Лугинський ЛГ» - 37,115 м3 та сплатив грошові кошти у сумі 376 099,50 грн.;

2) у «Лугинський спец ЛГ» - 16,148 м3 та сплатив 44542,62 грн.;

3) у «Берегівському ЛГ» - 56,696 м3 та сплатив грошові кошти у сумі 789351,34 грн.;

4) у «Березнівському ЛГ» - 20,71 м3 та сплатив грошові кошти 107954,70 грн.;

5) у «Білокоровицьке ЛГ» - 18,179 м3 та сплатив грошові кошти у сумі 220057,82 грн.;

6) у «Володимир Волинському ЛГ» - 43,369 м 3 та сплатив грошові кошти у сумі 488980,24 грн.;

7) у «Ізяславському ЛГ» - 20,047 м 3 та сплатив грошові кошти у сумі 205783,31 грн.;

8) у «Клеванське ЛГ» - 6,573 м 3 та сплатив грошові кошти у сумі 61114,01 грн.;

9) у «Рівненському ЛГ» - 2,277 м 3 та сплатив грошові кошти у сумі 27899,52 грн.;

10) у «Костопільському ЛГ» - 450,099 м3 та сплатив грошові кошти у сумі 2014225,35 грн.;

11) у «Городницькому ЛГ» - 576,352 м 3 а сплатив грошові кошти у сумі 2910594,19 грн.;

12) у ТзОВ «ВК Діоніс» - 102,62 м3 та сплатив грошові кошти у сумі 441412,00 грн.;

13) у ТзОВ «ВКК Сільван» - 17,84 м3 та сплатив грошові кошти у сумі 113321,6 грн.;

14) у ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 загалом 532,805 м3 та сплатив грошові кошти у сумі 3038033,74 грн..

Таким чином, за 2020 рік ФОП ОСОБА_4 придбав загалом 1882,651 м3 дубової деревини. Крім того, станом на 01.01.2020 залишилося у ОСОБА_4 за попередній рік дубової деревини 1006,32 м3. Також, ФОП ОСОБА_4 передав на виробництво у 2020 році 1935,645 м3 та реалізував 953,311 м3.

Також, за 2021 рік ФОП ОСОБА_4 придбав загалом 667,131 м3 дубової деревини. Крім того, станом на 01.01.2021 залишилося у ОСОБА_4 за попередній рік дубової деревини 0,015 м3. Також, ФОП ОСОБА_4 передав на виробництво у 2021 році 149,7 м3 та реалізував 475,078 м3.

Крім того, у 2021 році поставки лісо продукції ФОП ОСОБА_4 здійснювали: Лугинське ЛГ ДП; Білокоровицьке ЛГ; Костопілський військовий лісгосп; Рівненський ЛГ; Городницьий ЛГ; Клеванський ЛГ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_13 .

Таким чином, за період 2020 2021 р.н. ФОП ОСОБА_4 законно придбав у юридичних осіб та ФОП ів вказані вище обсяги дубової деревини та оплатив за це власні кошти.

Таким чином, за період 2020 2021 р.р. ФОП ОСОБА_4 має документально підтверджене законне походження дубової деревини, яку було придбано офіційно.

У зв`язку з вищезазначеними обставинами, можна прийти до висновку, що арешт накладений на 118 колод будової деревини без бирок та маркування, що належить ФОП ОСОБА_4 , який не має ніякого відношення до вказаних кримінальних правопорушень та кримінально протиправних дій, за фактом чого здійснюється досудове розслідування, накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому ухвала слідчого судді від 18.05.2021 та арешт, який нею накладений на вказане майно, що належить ФОП ОСОБА_4 підлягає скасуванню.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 та власник майна - ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали та просив задовольнити, зазначивши, що арештоване майна було придбано законно, що підтверджується відповідними документами, а також вказали, що колоди дубу не зберігаються належним чином.
Прокурор Офісу Генерального прокурора в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило. Старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_7 через канцелярію суду подав письмові заперечення на клопотання про скасування арешту майна, зазначивши, що арешт на колоди дубу накладено законно та обґрунтовано.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, власника майна, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заперечення прокурора, приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Головного слідчого управління НП України перебуває кримінальне провадження № 0001161 від 26.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

В межах даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2021 (справа № 757/425753/21-к) клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинуваченнях у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001161 від 26.06.2020 задоволено та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001161 від 26.06.2020 на майно, вилучене 13.05.2021 під час обшуку за місцем знаходження складу, на якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме на колоди дубу у кількості 118 штук, без маркування та бирок.

Власник колоди дубу у кількості 118 штук ФОП ОСОБА_4 вважає, що в даному випадку арешт здійснений слідчим суддею необґрунтовано, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин 3-5 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Тобто, обов`язок доведення існування обставин клопотання, КПК України покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Під час вирішення питання про арешт майна, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і в клопотанні прокурора, який звернувся з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Постанова слідчого була покладена слідчим суддею в основу ухвали від 18.05.2021 про накладення арешту на колоди дубу у кількості 118 штук з метою збереження його саме як речового доказу та була прийнята слідчим суддею як доказ відповідності корпоративних прав та статутного капіталу критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України.
Натомість, прокурор в клопотанні про арешт майна не мав права в його обґрунтування посилатись на вже існування факту визнання цього майна речовим доказом, а відповідно до ч.2 ст.171 КПК України був зобов`язаний лише вказати ознаки речового доказу, яким відповідають колоди дубу, передбачені ч.1 ст.98 КПК України, щодо якого ставиться питання про його арешт, які повинні бути безпосередньо перевірені судом в судовому засіданні, чого в спірному випадку зроблено не було, а тому ухвала слідчого судді і не містить жодного посилання на наявність будь яких доказів на підтвердження вказаних обставин та їх безпосереднє дослідження в судовому засіданні, а містить лише посилання на постанову слідчого про визнання корпоративних прав та статутного капіталу речовим доказом, що не передбачено чинним КПК України.
Чинний КПК України не передбачає право слідчого визнавати майно речовим доказом до перевірки відповідності даного майна слідчим суддею в судовому засіданні в змагальному процесі на предмет відповідності критеріям речового доказу, передбаченим ст.98 КПК України.
І навпаки, якщо слідчий суддя погодиться, що надані йому прокурором і досліджені в судовому засіданні за правилами ст.172 КПК України докази свідчать про наявність у майна ознак речового доказу, передбачених ст.98 КПК України та накладе на нього арешт, що в подальшому може бути для слідчого підставою для визнання арештованого майна речовим доказом із посиланням на відповідну ухвалу слідчого судді.
Зворотній порядок чинний КПК України не передбачає.
Крім того, чинний КПК України не випадково не передбачає обов`язку для слідчого виносити постанову про визнання майна речовим доказом і не передбачає обов`язку додавати її копію до клопотання слідчому судді про накладення арешту на це майно і такі положення чинного КПК України є органічним складником цілісної концепції, в якій винесення слідчим постанови про визнання майна речовим доказом хоч формально й не суперечить законодавству (ч.3 ст.110 КПК України), однак не відповідає новітній концепції сприйняття доказів, яка була закладена законодавцем в чинному КПК України, в основі якої лежить осмислення ідеології моделі поняття «доказ» у кримінальному процесуальному законодавстві.
Правильність саме такого розуміння норм КПК України підтверджує відсутність у чинному КПК України строків і порядку винесення слідчим постанови про визнання майна речовим доказом до його арешту слідчим суддею.
Тобто, кримінально-процесуальний закон не містить ні права слідчого самостійно визнавати майно речовим доказом, ні порядку реалізації ним цього права, перед вирішенням питання про його арешт слідчим суддею.
Під час досудового розслідування сторони кримінального провадження керуючись принципами змагальності та рівності збирають матеріали про джерела майбутніх доказів носіїв даних про факти й обставини, що підлягають доказуванню. Зібрані сторонами кримінального провадження матеріали можуть оцінюватися на предмет доказовості, відповідності критеріям ч.1 ст.98 КПК України і визнаватися доказами за результатами їх оцінки виключно судовим органом.
Тобто, ні слідчий, ні прокурор, ні інший суб`єкт, крім суду, не може приймати рішення про те, що певні фактичні дані, що містяться в речах, документах, майні, повинні набути значення речового доказу в кримінальному провадженні, доки вони не будуть оцінені під час судового розгляду.
В протилежному випадку, якщо, припустимо, слідчий суддя відмовив у клопотанні про накладення арешту на майно для забезпечення збереження його як речового доказу, відмова слідчого судді у накладенні арешту на це майно, не зобов`язує слідчого скасувати свою постанову про визнання цього майна речовим доказом, яка залишається чинною, чим порушується право власника такого майна.
Крім того, очевидно, що сторона обвинувачення прагне зберегти вже минулу практику, яка існувала за чинності КПК України 1960 року, коли слідчий і прокурор самостійно визнавали речовими доказами дані, зібрані й оцінені ними, без судового контролю слідчого судді, у зв`язку з чим у практиці досудового розслідування, здійснюваного вже за чинним КПК України, слідчі продовжують складати постанову про визнання предметів, майна речовими доказами і приєднують її до матеріалів кримінального провадження, а також додають її до клопотання про накладення арешту на це майно в порядку п.1) ч.2 ст.170 КПК України.
Наведене тлумачення чинного КПК України порушує загальні засади кримінального провадження такі, як змагальність та рівність сторін кримінального провадження, ставить сторону захисту в очевидно невигідне становище і надає невиправдану перевагу стороні обвинувачення.
Однак, в даному випадку сталося, що слідчий визнав на власний розсуд без судового контролю слідчого судді колоди дубу, що належить ФОП ОСОБА_4 особі, що не має жодного відношення до кримінального провадження, речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, чим втрутився у законне володіння його майном, а слідчий суддя, вирішуючи питання про накладення арешту, в обґрунтування свого рішення про відповідність даних корпоративних прав та статутного капіталу ознакам речового доказу, передбаченим ст.98 КПК України, формально послався на постанову слідчого, але самостійно не перевірив відповідності майна, щодо якого ставилося питання про арешт, вказаним критеріям, чим фактично на слідчого незаконно перекладено функцію слідчого судді щодо перевірки відповідності майна критеріям речового доказу згідно ст.98 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Під час розгляду клопотання про скасування арешту адвокатом доведено, що в арешті потреба відпала, оскільки відсутні докази того, що колоди дубу, на які накладено арешт, є предметом кримінального правопорушення, здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а відтак клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/25753/21-к від 12.05.2021 у кримінальному провадженні № 0001161 від 26.06.2020 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2021 по справі № 757/25753/21-к на майно, яке було вилучене 12.05.2021 під час обшуку за місцем знаходження складу, на якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:
- колоди дубу у кількості 118 штук, без маркування та бирок.
Зобов`язати слідчого або слідчих групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001161 від 26.06.2020 за ч. 4 ст. 246 КК України, а також прокурорів Офісу Генерального прокурора, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001161 від 26.06.2020 за ч. 4 ст. 246 КК України, повернути майно вилучене 12.05.2021 під час обшуку за місцем знаходження складу, на якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:
- колоди дубу у кількості 118 штук, без маркування та бирок.
Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1