Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5148/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

16 вересня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 ,
з участю: секретаря ОСОБА_3 ,
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
потерпілої: ОСОБА_7 ,
представника потерпілої: ОСОБА_8 ,
розглянувши одноособово у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання заступника керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у кримінальному провадженні за апеляційними скаргами заступника керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 08 червня 2021 року щодо обвинувачених ОСОБА_5 за ч.1 ст.115, ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_10 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_11 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и л а:
На розгляді Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 08 червня 2021 року щодо обвинувачених ОСОБА_5 за ч.1 ст.115, ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_10 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_11 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України.

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 08 червня 2021 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до вступу вироку в законну силу, але не довше, ніж до 06.08.2021 включно.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 03.08.2021 року задоволено клопотання заступника керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 01.10.2021 року включно.

На електронну адресу Житомирського апеляційного суду 15.09.2021 року від заступника керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Своє клопотання прокурор мотивує тим, що розгляд кримінального провадження наразі триває, та не можливо завершити розгляд до спливу строку тримання під вартою ОСОБА_5 . Зазначає, що ОСОБА_5 до обрання стосовно нього запобіжного заходу не працював, постійних доходів не мав, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких умисних злочинів, тобто схильний до вчинення нових правопорушень, а тому перебуваючи на волі матиме можливість продовжувати вчиняти нові умисні злочини, наразі обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, тобто встановлено наявність ризиків, передбачених у п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Житомирського апеляційного суду від 19.07.2021 року головуючим суддею обрано ОСОБА_2 , склад колегії - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Суддя ОСОБА_13 з 09.08.2021 року перебуває у відпустці.
Відповідно до п.20-5 перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Згідно матеріалів провадження апеляційний розгляд кримінального провадження не розпочато, член колегії суддя ОСОБА_13 перебуває у відпустці, у зв`язку з чим клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому підлягає розгляду на підставі п.20-5 перехідних положень КПК України. Зазначене клопотання розглядається головуючим суддею ОСОБА_2 одноособово.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання прокурора.

Заслухавши доводи прокурора в підтримання зазначеного клопотання, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши доводи клопотання прокурора, апеляційний суд вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд (в тому числі і апеляційний) зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Положенням ст.199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосується як досудового розслідування, під час якого воно подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого воно здійснюється, так і судового провадження. Крім того, під час судового розгляду з`ясування питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою також входить в обов`язки суду, незалежно від наявності клопотання прокурора, що передбачено положеннями ст.331 КПК України, як вже зазначалося вище.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положеньст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів провадження, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою спливає. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, вироком суду, який оскаржується йому призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Вказані вище обставини дають підстави вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, тому наразі існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились або ж відпали, наразі відсутні, тому підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на більш м`який - відсутні, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

При цьому посилання сторони захситу на те, що ОСОБА_5 на даний час відбув покарання, призначене вироком, не можуть бути безумовною піставою для звільнення його з-під варти та застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказаний вирок не надраб чинності, апелянтами ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, втому числі і призначення більш суворого покарання.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.179, 194, 331, 405 КПК України, п.20-5 Перехідних положень КПК України, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання заступника керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 14.11.2021 року включно.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: