Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7519/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва
в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні крінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
встановив:
В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про визнання очевидно недопустимим в порядку вимог ст. 89 КПК України доказом у даному кримінальному провадженні, а саме відеозапис слідчого експертименту від 24.05.2018 року. Вказав, що в порушення вимог ст. 223, 240 КПК України не роз`яснено прав та обов`язків всім учасникам процесу, а також не зазначено всіх учасників, а саме оператора, який проводив відеозйомку.
Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника. Вказав, що права всім учасникам даної процесуальної дії були ро`яснені до проведення даної дії, про що зазначено у протоколі.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.
Так, статтею 89 КПК України передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
При цьому, ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.
На даному етапі судового розгляду кримінального провадження суд позбавлений можливості встановити факт очевидної недопустимості доказів, зазначених в усному клопотанні захисника, та встановлення такого факту можливе лише під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками судового розгляду, шляхом дослідження цього доказу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження, та які ще не були дослідженні судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 89 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про визнання очевидно недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні, а саме відеозапису слідчого експертименту від 24.05.2018 року - відмовити.
Продовжити дослідження зазначеного доказу в ході судового розгляду.
Вирішити питання недопустимості вказаного доказу в порядку, визначеному ч.1 ст. 89 КПК України, з урахуванням всіх досліджених судом доказів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

СуддяОСОБА_1