Ухвала

4 жовтня 2021 року

м. Київ
справа № 554/1500/19
провадження № 51 795 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 26 січня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 червня 2021 року,
встановив:
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17 червня 2021 року залишено без змін ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 26 січня 2021 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 щодо перегляду вироку суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 5 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);

2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, засуджений порушує питання про скасування ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 26 січня 2021 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Однак, посилаючись у касаційній скарзі на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, засуджений не вказує порушень закону, допущених судами при розгляді кримінального провадження щодо нього за нововиявленими обставинами в порядку статей 459 - 467 КПК, які були би підставою для скасування оскаржуваних судових рішень. При цьому ОСОБА_4 , серед іншого, наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, що не є предметом перевірки суду касаційної інстанції відповідно до приписів ч. 1 ст. 433 КПК.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК. Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

З урахуванням зазначеного, прохання засудженого щодо результатів розгляду касаційної скарги, не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК.
Також, в прохальній частині своєї касаційної скарги засуджений порушує питання про скасування вироку Октябрського районного суду міста Полтави від 13 травня 2019 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року, постановлених в порядку ч. 1 ст. 424 КПК, і рішень Октябрського районного суду міста Полтави від 26 січня 2021 року та Полтавського апеляційного суду від

17 червня 2021 року, які відносяться до ухвал, передбачених ч. 2 ст. 424 КПК. Тобто,

ОСОБА_4 фактично зазначає вимогу про перегляд рішень, ухвалених по суті та одночасно ухвал суду першої та апеляційної інстанцій, постановлених за результатами розгляду його заяви про перегляд вироку щодо нього за нововиявленими обставинами, що унеможливлює перегляд касаційної скарги

в одному кримінальному провадженні.
Окрім зазначеного, в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги взагалі не додано копій оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПКу разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху

і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3