єдиний унікальний номер справи 531/2389/21
номер провадження 1-кп/531/50/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Попівка Карлівського району Полтавської області, українки, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей та одну неповнолітню дитину, освіта середня-спеціальна, безробітної, не депутата, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в період часу з кінця травня по червень 2021 року, точна дата досудовим та судовим слідством не встановлена, діючи з єдиним злочинним умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, перебуваючи за своїм колишнім місцем роботи, а саме в приміщенні кабінету завідувача господарством Попівського НВК №1, що розташований за адресою: вул. Поповича, 11, с. Попівка, Полтавського (Карлівського) району, Полтавської області, шляхом обману, який виразився у повідомленні завідомо неправдивих відомостей інформації з приводу того, що вона здійснить перерахування в банківській установі на депозитний рахунок навчального закладу грошові кошти, а саме грошей, що зібрані батьківським колективом Попівського НВК №1 (з першого по одинадцятий класи включно) на оздоровлення та харчування дітей, зловживаючи довірою батьківського та педагогічного колективу Попівського НВК №1, маючи доступ до сейфу, в якому зберігалися вказані грошові кошти в загальній сумі 20257,50 грн., усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, завідомо знаючи, що обумовлені грошові кошти вона не перерахує на депозитний рахунок навчального закладу, заволоділа грошовими коштами в сумі 20257,50 грн., які в подальшому витратила на власні потреби, чим спричинила матеріальної шкоди батьківському колективу Попівського НВК №1 на вище вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 09 червня 2021 року, діючи із злочинним умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, перебуваючи за своїм колишнім місцем роботи, а саме в приміщення кабінету завідувача господарством Попівського НВК №1, що розташований за адресою: вул. Поповича, 11, с. Попівка, Полтавського (Карлівського) району, Полтавської області, шляхом обману, який виразився у повідомленні завідомо неправдивих відомостей інформації з приводу того, що вона здійснить перерахунок в банківській установі на депозитний рахунок навчального закладу грошових коштів, а саме грошей, що зібрані батьківським колективом дошкільної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Попівського НВК №1 на харчування дітей, зловживаючи довірою вихователя дошкільної групи «Сонечко» Попівського НВК №1 ОСОБА_6 , яка передала їй грошові кошти в сумі 2297,40 грн. для подальшого перерахування вказаних грошей в банківській установі, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, повторно, з корисливих мотивів, завідомо знаючи, що обумовлені грошові кошти вона не перерахує на депозитний рахунок навчального закладу, заволоділа грошовими коштами в сумі 2297,40 грн., які в подальшому витратила на власні потреби, чим спричинила матеріальної шкоди батьківському колективу дошкільної групи «Сонечко» Попівського НВК №1 на вище вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, визнала повністю, та повністю підтвердила час, обставини та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, додавши, що грошові кошти взяла на лікування дитини та на власні потреби. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є головою батьківського комітету Попівського НВК №1. На спільних зборах батьків було вирішено питання щодо здавання грошових коштів на оздоровлення та харчування дітей під час перебування в літньому таборі. До 6-го класу кошти збирали з батьків класні керівники, а старші дітки могли і самі здати кошти ОСОБА_4 . Оскільки в населеному пункті відсутні банківські установи, остання повинна була перерахувати кошти в банківській установі на депозитний рахунок закладу. Точної дати не пам`ятає, потерпілій зателефонував директор навчального закладу та повідомив, що грошові кошти, їх сума була 20257,50 грн., не були перераховані на рахунок закладу. Були проведені батьківські збори спільно з класними керівниками, за результатом яких було прийнято рішення звернутися до поліції. Пізніше було з`ясовано, що кошти взяла обвинувачена. Питання щодо фінансування харчування дітей було вирішено самим навчальним закладом. Кошти до теперішнього часу не повернуто. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона працює вихователем дошкільної групи «Сонечко» Попівського НВК №1 та є членом батьківського комітету, оскільки її дитина також відвідує дошкільну групу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вона підтвердила покази ОСОБА_5 щодо питання збору грошових коштів на харчування дітей. 09 червня 2021 року всі батьки здали кошти, їх було 2297,40 грн., після чого потерпіла передала їх ОСОБА_4 , яка повинна була внести гроші на депозитний рахунок закладу. Але остання цього не зробила. Пізніше потерпіла дізналась, що обвинувачена взяла кошти собі та витратила на власні потреби. На теперішній час кошти не повернуто та вище вказана сума рахується як заборгованість за батьками. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а її дії органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та вчинення кримінальних правопорушень в стані вагітності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої: її вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога; раніше не судимої; позитивну характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 14 січня 2022 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченої після вчинення кримінальних правопорушень, її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно небезпечних діянь, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій: ч. 1 ст. 190 КК України у виді 210 годин громадських робіт; ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає за недоцільне обирати відносно неї міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 210 (двохсот десяти) годин громадських робіт;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає за недоцільне обирати відносно неї міру запобіжного заходу.

Речові докази навісний замок від сейфу разом з дублікатами ключів в кількості 5-ти штук, які поміщено до сейф-пакету НПУ №4310170, та зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, передати Попівському НВК №1.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя