ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/719/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1457/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Валківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2020 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Машівського району Полтавської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одружений, що не працює, раніше засуджений: 26.04.2018 року вироком Машівського районного суду Полтавської області за ч.1 ст.289 КК України до 3 років обмеження волі; 12.06.2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 396, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 11.12.2018 року за відбуттям строку покарання, 12.04.2019 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_8 обрано тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», затримано останнього в залі суду. Строк покарання ОСОБА_8 рахується з дати затримання 18 грудня 2020 року. Згідно вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово засудженим, останній раз вироком Валківського районного суду Харківської області від 12.04.2019 року за ч. 1 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі, маючи не зняту і не погашену судимість, повторно вчинив умисні корисливі злочини проти власності.
04.06.2019 року о 06 год. 50 хв., ОСОБА_8 , проходячи по АДРЕСА_3 та маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, переслідуючи корисливу мету, переконавшись у відсутності власників будинку, та що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим проник на його огороджену територію. Після чого, ОСОБА_8 побачив на подвір`ї з тильної сторони будинку алюмінієву трьохсекційну драбину марки «Corda». ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що через значний розмір та її вагу не зможе одразу заволодіти всією драбиною, викрав першу частину вказаної драбини, яка складається з двох секцій, переліз з нею через паркан домоволодіння на вулицю та покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Потім, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про наявність другої частини драбини, бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на викрадення всієї драбини, 04.06.2019 року близько 14 год. 00 хв. вдруге проник до огородженої території домоволодіння АДРЕСА_3 , де викрав другу частину алюмінієвої драбини марки «Corda», яка складається з однієї секції, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 762,82 грн. Після чого, ОСОБА_8 з місця злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 09.05.2020 року близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_8 знаходився біля господарського магазину «Хозтовари», який розташований по вул. Привокзальній, смт. Ков`яги Валківського району Харківської області. В цей час до вказаного магазину на велосипеді під`їхав ОСОБА_10 , який залишивши свій велосипед торгової марки «FORMULA MAGNUM» біля стіни вказаного магазину, та зайшов до його приміщення з метою придбання товарів. В цей час у ОСОБА_8 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення вказаного велосипеда. ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в тому числі і ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку вказаного велосипеду, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 2966,00 грн.
На вирок суду обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги.
Обвинувачений з урахуванням доповнень просить вирок скасувати, постановити новий, яким змінити ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання з ст.ст. 75, 76 КК України. Свої вимоги обвинувачений обгрунтовує тим, що призначене покарання є занадто суворим, потерпілі цивільних позовів не заявляли, претензій не мають. Вважає, що територія домоволодіння, на якій він скоїв крадіжку з вільним доступом до драбини не може кваліфікуватися як проникнення у сховище, помешкання, інше приміщення.
Адвокат обвинуваченого просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, винести новий вирок з урахуванням трьох обставин, що пом`якшують покарання, наявності на його утриманні матері на пенсії, активне сприяння органу досудового розслідування та при розгляді в суді, ненастання тяжких наслідків та призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі. Судом не врахована позиція обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно співпрацював, добровільно відшкодував потерпілим матеріальні збитки, тяжких наслідків не настало, обвинувачений не складає суспільної небезпеки. Відсутні дані про ризики скоєння повторних злочинів, після останнього злочину пройшло більше 10 місяців. Судом проігноровані пом`якшуючі покарання обставини. Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника обвинуваченого на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду відносно фактичних обставин справи, не заперечуються, разом з тим, обвинувачений в своїх доповненнях вказав про необхідність перекваліфікації його дій з ч. 3 ст. 185 на ч. 2 ст. 185 КК України. Колегія суддів не вбачає підстав вважати обгрунтованими такі доводи, оскільки згідно з вироку суду кримінальне провадження було розглянуто в порядку ст. 349 КПК України. При перевірці дотримання судом першої інстанції умов, визначених ч. 3 ст. 349 КПК України, встановлено, що обвинуваченому були роз`яснені положення цієї норми, наслідки судового розгляду в спрощеному порядку, з чим обвинувачений погодився, визнав вину у вчиненому як це викладено в обвинувальному акті, надав суду пояснення щодо обставин викрадення майна. За епізодом викрадення драбини з території домоволодіння пояснив суду, що ворота були закриті та він переліз через паркан. Крім того, колегія суддів враховує висновки, викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.11.2018 року по справі 205/5830/16-к, відповідно до яких огороджена територія, у тому числі приватного домоволодіння, може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей (тобто є сховищем).
З урахуванням наведеного кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною.
Перевіряючи вирок суду в частині призначеного покарання, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 не працює, не одружений, відомостей про утримання неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, повністю визнав себе винуватим в усіх інкримінованих йому злочинах, щиро розкаявся в скоєному, а тому суд врахував ці дії, як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки, як стверджували учасники в судовому засіданні, ОСОБА_8 повідомив кому продав ці речі, суд вважає ці обставини свідченням активного сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не було встановлено. Разом з тим, ОСОБА_8 раніше неодноразово засуджений, а саме: 26.04.2018 року вироком Машівського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі, 12.06.2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 396, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 12.04.2019 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно досудової доповіді складеної провідним інспектором Валківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, та виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Враховуючи вказані висновки органу пробації, дані, що характеризують особу обвинуваченого, який вчинив кілька корисливих злочинів, маючи при цьому не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, висновки місцевого суду щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання без застосування ст. 75 КК України є вмотивованими.
Зі змісту вироку вбачається, що щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину були враховані судом як пом`якшуючі покарання обставини. При цьому колегія суддів не вбачає підстав для врахування пом`якшуючими обставинами наявність у обвинуваченого матері на пенсії та ненастання тяжких наслідків, оскільки викрадене майно обвинувачений обернув на свою користь, а саме обидві частини драбини обміняв на дві пляшки горілки, а велосипед він продав своєму знайомому за 300,00 грн. Наявність у обвинуваченого матері, як і відсутність претензій від потерпілих, з урахуванням характеристики особи, не є обставинами, що можуть пом`якшити покарання, яке визначено судом не в максимальних межах санкції ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України.
Призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі відповідає вимогам ст.65 КК України, таке покарання, з урахуванням обставин вчиненого, можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, що тягнуло б безумовне скасування судового рішення, при апеляційному перегляді справи, не встановлено.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Валківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2020 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: