В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0003208, внесене 26.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка, Обухівського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, інваліда ІІІ групи загального захворювання, розлученого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представник потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 ,

У С Т А Н О В И В:

25.10.2019 близько 13 год. 11 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в гіпермаркеті «Епіцентр К», який є власністю ТОВ «Епіцентр К» та розташований по вул. Леваневського, 83, в м. Біла Церква Київської області, придбав товари, які завантажив на візок оцинкований СТ-1, що є власністю ТОВ «Епіцентр К» та вийшов з приміщення. Перебуваючи на парковці для автомобілів, що біля гіпермаркету «Епіцентр К», ОСОБА_3 умисно, з корисливого мотиву, будучи впевненим у тому, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, таємно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вчинив крадіжку візка оцинкованого СТ-1 в кількості 1 шт., вартістю 1200.00 грн., а саме: завантажив його разом із придбаним товаром у салон автомобіля марки Рено Трафік, реєстраційний номер (Литва) НОМЕР_1 .

У подальшому, ОСОБА_3 , виїхавши на вказаному автомобілі зі стоянки, залишив місце вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Епіцентр К» майнової шкоди на загальну суму 1200.00 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та показав, що 25.10.2019 приблизно в 11-00 год. він із своїм односельчанином ОСОБА_11 на його автомобілі Рено Трафік з Литовськими номерами 488 приїхали у магазин «Епіцентр К», що в м. Біла Церква Київської області по вул. Леваневського, 83, з метою придбання товару. За кермом автомобіля був ОСОБА_12 , який допомагав йому придбавати у магазині товар. Придбаний товар він навантажив на візок, який узяв в магазині, на касі розрахувалися та зайшли з водієм ОСОБА_11 в кафе, що на території магазину, при цьому візок з товаром був біля них. Вийшовши з кафе, покотили візок до автомобіля Рено Трафік, який стояв на стоянці біля магазину. Він відкрив бокові двері зі сторони пасажира і частину товару переклав з візка, а решту завантажив разом із візком до автобуса. Очеретяний ОСОБА_13 був у цей час навпроти нього та допомагав йому. ОСОБА_12 запитував навіщо йому візок, на що він відповів, для транспортування товару у дворі, останній відмовляв його брати вказаний візок, на що він відповів «не валяй дурака». Після чого вони сіли в автомобіль і покинули територію магазину. По дорозі в с. Григорівка в автомобілі він Очеретяному говорив, щоб той завіз його в магазин у понеділок, додатково придбати товар та потрібно буде повернути візка. Дома він за допомогою візка перевіз придбаний товар у двір, після чого залишив його біля хвіртки на території свого домоволодіння, де він і стояв. Це відбувалося у п`яницю, а в понеділок до нього зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що приїхали люди з приводу візка. У цей час його не було дома, він сказав ОСОБА_14 , щоб той забрав у нього візок. Коли він приїхав, то і працівники поліції його скрутили та повезли їх в райвідділ до м. Біла Церква. Зазначає, що під час його затримання йому не було забезпечено право на захист. У райвідділі у них були відібрані телефони та відбитки пальців. Після цього біля 21-00 год. він з ОСОБА_11 у супроводі працівників поліції поїхали в магазин та повернули візок. На візку не було ідентифікаційного номера, однак на ручці є надпис з логотипом магазину.

Він усвідомлював, що у магазині все належить ТОВ «Епіцентр К» і що він бере чужу річ і усвідомлював, усвідомлював, що за ним ведеться відеоспостереження і що буде проводитись слідство. Дозволу на те, щоб узяти візка він нікого не запитував. Зазначає, що у нього не було умислу, не було корисливого мотиву та мети на заволодіння. Він узяв візок для того щоб перевезти дома товар з метою його подальшого повернення. Зазначає, що візок був не ідентифікований, тому у нього виникають сумніви щодо проведеної по фоторгафіях експертизи, вважає що вартість візка є завищеною. Вказує, що неправомірними діями працівників поліції йому було завдано шкоди, але зі скаргою на дії працівників поліції він не звертався.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, його вина доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_9 , який показав, що він працює начальником служби безпеки ТОВ «Епіцентр К», що за адресою: вул. Леваневського, 83, м. Біла Церква. Кожен день працівники служби безпеки перевіряють наявність інвентарного обладнання в магазині і з 07-00 год. до 08-00 год ранку доповідають про його наявність чи відсутність. Під час чергового обліку було виявлено нестачу металевого візка і операторами виявлено факт викрадення такого візка ОСОБА_3 . У магазині було проведено інвентаризацію, викликано оперативно-слідчу групу і через деякий час на протязі тижня чи менше десь о 18-00, чи 19-00 год. до магазину прибули декілька працівників поліції разом з ОСОБА_3 на тому ж автомобілі іноземної реєстрації, яким був викрадений товар. Вони повернули візок на відповідальне збереження під розписку. Візка він впізнав за логотипом магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Він особисто з переглядав відеозапис де впізнав ОСОБА_3 , пам`ятає, що двоє осіб завантажували візок через праві бокові двері. Водій був в середині кузова, а ОСОБА_3 подавав товар і візок. На його думку візок доволі важкий, щоб ОСОБА_3 міг сам його завантажити у кузов автомобіля;

-показання свідка ОСОБА_15 який показав, що 25.10.2019 біля 12-00 год. він разом із своїм односильчанином ОСОБА_3 на автомобілі Рено Трафік, білого кольору, номер не памятає, оскільки автомобіль йому не належав, він лише ним користувався, прибули до магазину «Епіцентр К», що в м. Біла Церква, з метою придбання товару. ОСОБА_3 у магазині взяв візок, вони придбали потрібні товари, пройшли через каси, після чого пішли до автомобіля, який стояв на парковці. Він зняв автомобіль із сигналізації та поки говорив по телефону, то ОСОБА_3 завантажився. Він не бачив як він вантажив товар, який товар і з якої сторони, і хто закривав двері, тому що він у цей час перебував у автомобілі зі сторони водія і говорив по телефону. Потім вони приїхали за місцем проживання ОСОБА_3 , де він при вивантаженні товару бачив, що ОСОБА_3 вивантажив візок із логотипом магазину «Епіцентр». Він його не запитував де він його взяв і навіщо. По дорозі додому ОСОБА_3 не говорив йому про візок нічого, не говорив, що у понеділок має намір з ним знову поїхати в магазин, щоб придбати товар та повернути візка.Потім у понеділок , через 2-3 дня після покупки до нього зателефонували з приводу крадіжки візка. Він зателефонував ОСОБА_3 , поїхали до нього, забрали візка і поїхали в відділ поліції.

Суд критично ставиться до показань зазначеного свідка, оскільки його показання спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та іншими доказами по справі, які було досліджені в судовому засіданні;

-даними, що містяться у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що відомості про вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України внесені за заявою ТОВ «Епіцентр К», 26.10.2019 о 18-30 год. ( а.с.106-107);

-даними, що містяться в заяві начальника Служби безпеки ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_9 від 26.10.2021, згідно якої останній вказав, що 25.10.2019 близько 15-00 год. з будівельного гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К», що по вул. Леваневського, 83, в м. Біла Церква Київської області вчинено крадіжку інвентарного обладнання гіпермаркету, а саме: візка оцинкованого СТ-1, в кількості 1 шт., який завантажено в автомобіль Рено Трафік, номерний знак НОМЕР_1 (Литва) білого кольору, чим завдано матеріальної шкоди ТОВ «Епіцентр К» на загальну суму 2762.00 грн. (а.с. 108);

-даними, що містяться в довідці, виданій ТОВ «Епіцентр К» про те, що на балансі ТОВ «Епіцентр К» знаходяться візки СТ-1 на колесах. Балансова вартість одного візка становить 1762.00 грн. (а.с. 109);

-даними заяви ОСОБА_3 від 28.10.2019 на ім`я слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області у якій останній просить долучити до матеріалів кримінального провадження, металевий возик, який він викрав з магазину «Епіцентр», що знаходиться по вул. Леваневського, 83 в м. Біла Церква (а.с.112);

- даними протоколу отримання речей, складеного старшим слідчим Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 28.10.2019 з 17-30 год. по 17-45 год., яким зафіксовано факт отримання від ОСОБА_3 візка оцинкованого з надписом «Епіцентр»(а.с.113). Вказаним доказом зафіксований факт видачі обвинуваченим ОСОБА_3 викраденого чужого майна, а саме металевого візка, який належав ТОВ «Епіцентр К»;

- даними протоколу огляду предметів з фототаблицями до нього, складеного старшим слідчим Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 , 28.10.2019 з 18-0 год. по 18-20 год. згідно якими, слідчим у приміщенні ВП № 1 Білоцерківського ВП по вул. Привокальна, 3А, за денного освітлення проведено огляд візка: ширина ручки 52 см., ширина корзини у ручки 48 см., протилежна сторона 35 см., довжина корзини 55 см., глибина у ручки 50 см., на краї глибина 28 см., довжина візка 74 см., вироблений з металу, який оцинкований зовні, що надає світло металевого блискучого кольору. Ручка синього кольору з надписами білого кольору «Епіцентр К». На нижній частині візка присутні чотири колеса, за допомогою яких візок може перебувати в русі (а.с. 114-116) До протоколу додані роздруковані фотознімки металевого візка.

Відповідно до постанови старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області від 28.10.2019 візок оцинкований СТ-1, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с. 130) та згідно розписки представника потерпілого ОСОБА_9 від 28.10.2019 повернуто на зберігання до ТОВ «Епіцентр К» ( а.с.131).

-даними протоколу отримання речей, складеного старшим слідчим Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 29.10.2019 з 09-10 год. по 09-20 год., яким зафіксовано факт отримання від представника потерпілого ОСОБА_9 диску з відеозаписом з камер спостереження з будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К», що по вул. Леваневського, 83 в м. Біла Церква за 25.10.2019 (а.с.117);

-даними протоколу огляду предмету, складеного старшим слідчим Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 , 29.10.2019 з 14-00 год. по 15-30 год. згідно якими, слідчим у приміщенні Білоцерківського ВП проведено огляд диску СD-R, який був долучений до матеріалів кримінального провадження представником потерпілого ОСОБА_9 . Об`єктом огляду є диску СD-R з написом VS 700 mb 80 min 52x округлої форми, жовтого кольору. При відкритті диска виявлено чотири відеофайли. При відкритті відеофайлу «centur parkovka 20191025 приїхали» виявлено як 2019-10-25 о 13:11:09 на парковку до будівельного гіпермаркету «Епіцентр К», що розташований за адресою: М. Біла Церква, вул. Леваневського, 83, заїхав автомобіль Рено Трафік н.з. НОМЕР_1 та з нього вийшли два чоловіка. При відкритті файлу «feis control 20191025 вхід» виявлено як 2019-10-25 о 13:11:57 як два чоловіки заходять до гіпермаркету. При відкритті файлу «feis control 20191025 вхід і вхід в кафе» виявлено як 2019-10-25 о 14:41:27 два чоловіки прямують до виходу з гіпермаркету. При відкритті файлу «centur parkovka 20191025 виход і погрузка» виявлено як два виходять з гіпермаркету разом із візком та прямують до автомобіля, де завантажують до автомобіля товар та візок. У протоколі містяться роздруковані фотознімки де зафіксований факт руху обвинуваченого та заволодінням предметом схожим на візок ( а.с.124-128);

- даними, переглянутого в судовому засіданні зазначеного СD-R диска з якого встановлено, що на диску наявна папка «25.10.2019 Оцинкована Крадіжка Повернули». При відкритті папки виявлено чотири відеофайли та шість фотографій, при відтворенні відеофалів вбачається, що 2019-10-25 о 13:11:57 ОСОБА_3 разом із іншим чоловіком заходять до гіпермаркету. 25.10.2019 о 14-06 ОСОБА_3 виходить із гіпермаркету, попереду котить візок навантажений товарами до автомобіля Рено Трафік н.з. НОМЕР_1 , після чого до автомобіля підходить інший чоловік, який відкриває задні двері автомобіля, потім праві бокові двері, і заходить до кузова автомобіля. Проглядається як ОСОБА_3 починає завантажувати товари до кузова автомобіля. Після чого інший чоловік вийшов із бокових правих дверей автомобіля та закрив двері, сів на місце водія, а ОСОБА_3 сів на місце пасажира і о 15-04 почали рухатися із парковки.

Відображений на відео хронологія дій (переміщення, придбання товару, направлення з візком до автомобіля Рено Трафік н.з КРВ 488, завантаження товару) прямо кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними.

Постановою старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 від 29.10.2019 диск із відеозаписом з камер спостереження будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К», що розташований за адресою: м. Біла Церква, вул. Леваневського, 83, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Сам відеозапис був наданий представником магазина ТОВ «Епіцентр К», що розташований по вул. Леваневського, 83 в м. Біла Церква добровільно. Отже ст. 93 КПК України передбачає, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином враховуючи, що слідчим 29.10.2019 добровільно від представника магазина отриманий СD-R диск з відеофайлами з відеокамер спостережень, установлених у магазині ТОВ «Епіцентр К», що розташований по вул. Леваневського, 83 в м. Біла Церква про що був складений відповідний протокол отримання речей дає підстави суду зробити висновок, що вказаний доказ отриманий у передбачений КПК України спосіб.

Записаний на оптичний диск - носій інформації, електронні файли у вигляді відеозапису, є оригіналом (відображенням) електронного документа, тому суд приймає до уваги досліджений в судовому засіданні СD-R диск, наданий представником потерпілого ОСОБА_9

-даними, що містяться у висновку експерта судово-товарознавчої експертизи від 29.10.2019, проведеними судовим експертом ОСОБА_17 , зі змісту якої вбачається, що ринкова вартість бувшого у використанні з 2016 року візка оцинкованого СТ-1 , станом на 25.10.2019 з урахуванням зносу складає 1200.00 грн. Підставою для проведення товарознавчої експертизи стала постанова старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП Г НП в Київській області ОСОБА_16 від 29.10.2019, з метою визначення завданого розміру матеріальних збитків. На дослідження експерту надано фотозображення викраденого майна. Експерт ОСОБА_17 повідомлений про кримінальну відповідальність за дачу за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин виконати покладені на нього обов`язки.

Отже, матеріали провадження щодо ОСОБА_3 містять достатні підстави вважати, що висновок експерта від 29.10.2019 відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статей 101, 102 КПК України, а саму слідчу дію проведено за правилами, передбаченими ст.ст. 242, 243 КПК України.

Суд вважає безпідставними доводи обвинуваченого про порушення з боку слідчого в тому, що на дослідження експерта був наданий не візок, й його фотограції, оскільки відповідно п.3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 за № 53/5 коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Незгода обвинуваченого ОСОБА_3 із вартістю візка та наявність у нього сумніві щодо проведення оцінки саме викраденого візка, до уваги судом не приймається, оскільки обвинувачений не порушував даних питань перед органом досудового розслідування та не заявляв відповідних клопотань. Під час судового розгляду із письмових доказів встановлено, що на експерте дослідження були направленні фотографії візка, отриманого слідчим від ОСОБА_3 .

Доводи обвинуваченого про відсутність у нього умислу, корисливого мотиву та мети, не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, для для наявності суб`єктивної сторони таємного викрадення чужого майна має бути встановлено, що особа діяла з прямим умислом, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, на яку він не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.

Змістом умислу винного при крадіжці охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілого або очевидців, за відсутності сторонніх осіб. Обов`язковою ознакою крадіжки є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагатитися самому, або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.

Суспільна небезпечність даного кримінального правопорушення полягає в тому, що він порушує право громадян на власність та полягає у протиправному безоплатному вилученні чужого майна і оберненні його на користь винної особи, що завдає шкоди власникові.

При цьому, під безоплатністю розуміється вилучення майна на користь винного без еквівалентної заміни, тобто без рівноцінного відшкодування вилучених матеріальних цінностей іншим майном, грошовими коштами або людською працею.

Корисливий мотив, як обов`язкова ознака, при вчинені злочинів проти власності полягає в прагненні винного протиправно обернути чуже майно на свою користь.

Таким чином, із суб`єктивної сторони таємне викрадення чужого майна полягає в наявності лише прямого умислу, де винна особа усвідомлює, що протиправно безоплатному вилучає чуже майна і обертає його на свою користь, чим завдає шкоди власникові.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що корисливої мети як і корисливого мотиву, викрадення майна у нього не було, він узяв візок із супермаркету не з метою збагачення, а лише щоб перевезти придбаний товар дома та мав намір повернути чого через декілька днів. При цьому з показів обвинуваченого встановлено, що він усвідомлював, що посягає на чужу власність на яку не має жодного права. Він не повернув візок одразу після того, як привіз додому товар та на візку перевіз його до місця призначення (25.10.2019), а залишив зберігати у себе дома, тобто обернув його на свою користь (для задоволення своїх потреб), завдавши таким чином шкоди ТОВ «Епіцентр К». Повернув візок лише (28.10.2019) після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

За викладеного, суд приходить до висновку про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 є ознаки суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме прямого умислу, корисливого мотиву та мети.

Доводи обвинуваченого про те, що до нього під час слідства застосовувалися незаконні правопорушення з боку працівників поліції під час затримання, які негативно вплинули на його здоров`я, порушення його права на захист при затриманні, суд вважає такими, що не віднайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, виходячи з того що для їх обґрунтування обвинуваченим не було надано будь-яких доказів у розумінні ст. 84 КПК України.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази ( параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя ( статті 5,8 Конвенції).

Судом врахована позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 - «що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків».

Перевірив пояснення обвинуваченого та зіставив їх з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд вважає що усі доводи обвинуваченого щодо невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи.

Суд оцінює їх як неправдиві, та такі, які дані з метою уникнути встановленої законом відповідальності та покарання за вчинений злочин, а також, як обраний спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, за обставин, встановлених судом, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При цьому твердження сторони захисту про наявність підстав для виправдування обвинуваченого ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд не бере до уваги, як такі, що є безпідставними, надуманими та належно не обґрунтованими, оскільки вони спростовуються сукупністю раніше вказаних належних, допустимих та достовірних доказів, які є достатніми для доведення вини обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує вимоги статей 65 - 67 КК України та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Факт повернення обвинуваченим ОСОБА_3 викраденого майна потерпілому ТОВ «Епіцентр К», суд не враховує, як добровільне відшкодування обвинуваченим шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, оскільки викрадене майно обвинувачений повернув потерпілому після того, як були внесені відомості в ЄРДР, тобто після втручання правоохоронних органів, що не може бути враховане, як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обтяжуючих обставин у кримінальному провадженні також не встановлено.

При призначенні покарання судом враховуються дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, розлучений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, інвалід ІІІ групи загального захворювання, пенсіонер, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована шлядом повернення викраденого майна.

Окрім того, судом врахована поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 , яка під час судового розгляду не свідчила про наявність каяття за вчинений проступок, перед потерпілим обвинувачений так і не вибачився. Таким чином ставлення ОСОБА_3 до вчиненого ним кримінального проступку, дає підстави вважати, що обвинувачений не визнавши вину, не давши правдиві покази, не жалкує про вчинений проступок, не критикує тобто негативно не оцінює вчинене кримінальне правопорушення, а також поведінка обвинуваченого свідчить про не бажання виправити ситуацію, і як наслідок у судових дебатах та під час останнього слова не демонстрував готовність понести заслужене покарання.

При призначенні покарання суд також виходить з положень ч. 3 ст. 5 КК України відповідно до якої Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З огляду на викладене, зважаючи, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_3 25.10.2019, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним та іншими нових кримінальних правопорушень, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді обмеження волі, який передбачено санкцією ч. 1 статті 185 КК України в редакції Закону від 22.11.2018.

За таких обставин суд призначає покарання за санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яка діє на час ухвалення вироку, оскільки вказана редакція Закону поліпшує становище обвинуваченого та визначає його діяння як кримінальний проступок.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для застосування при призначенні покарання обвинуваченому положень частини першої статті 75 КК, тобто для звільнення його від відбування кримінального покарання з випробуванням суд приймає до уваги, висновки, викладені ВС у постанові від 26.04.2018 (справа № 757/15167/15-к), а саме: відповідно до вимог статті 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Як вже суд зазначив вище, ВС зауважував, що загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд вважає, що в ході судового розгляду кримінального провадження були встановлені підстави для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання відповідно до положень частини першої статті 75 КК.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності, з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Суд враховує, що частина перша статті 76 КК є імперативною нормою, якою передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Підстав для призначення іншого, більш м`якого покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 185 КК України суд не вбачає, оскільки останнє не буде відповідати меті покарання та не призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з абзацом третім пункту 2 частини четвертої статті 374 КПК у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, зокрема, початок строку відбування покарання. При цьому частиною першою статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Відповідно до ч.1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази, а саме:

візок оцинкований СТ-1, який згідно розписки від 28.10.2019 переданий на зберігання представнику потерпілого ТОВ «Епіцентр К» - ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.

СD-R з написом VS 700 mb 80 min 52x округлої форми, жовтого кольору, на якому збережено відеозапис з камер спостереження будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К», що розташований за адресою: м. Біла Церква, вул. Леваневського, 83 після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_18