У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, кримінальне провадження за №0000345 від 18.03.2021 року про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибоке Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Сімнадцятого березня 2021 року близько 23 години 40 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 5а по вулиці Міцкевича в м. Ужгород, шляхом ривка, відкрито викрав мобільний телефон марки Samsung Galaxy A50, належний потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого разом із викраденим утік до під`їзду будинку АДРЕСА_2 .

Крім того, в подальшому, близько 23 години 45 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на сходовому майданчику п`ятого поверху будинку АДРЕСА_2 , уникаючи переслідування потерпілого ОСОБА_4 , який намагався наздогнати ОСОБА_7 та повернути собі викрадений у нього мобільний телефон Samsung GalaxyA50, у ході конфлікту, який виник між ними, за допомогою заздалегідь заготовленого ножа наніс один удар в живіт потерпілому ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, на момент госпіталізації у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого одинокого колото-ріжучого поранення передньої черевної стінки, колото-різаної рани в лівій здухвинній ділянці з пролобсом великого сальника, пошкодженням тонкої кишки, великого сальника, брижі сигмо видної кишки, наскрізного пошкодження сигмовидної кишки, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею.

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії колото-ріжучого предмету типу клинка ножа.

По давності виникнення вказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 17.03.2021. Вказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення

ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 72 від 16.06.2021, ОСОБА_7 під час інкримінованих йому дій та на даний час страждав і страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного маячного розладу, не міг і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_7 як суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 1 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), та ч.1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за обставин, викладених у ньому, та просив застосуванти до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізаціїї до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заявлене прокурором клопотання, просив його задовольнити.

ОСОБА_7 та його захисник у судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати відносно ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру.

Водночас захисник ОСОБА_5 заперечила щодо застосування відносно ОСОБА_7 примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, оскільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. При цьому зауважила, що застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом згідно з Кримінальним кодексом України є правом, а не обов`язком суду.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України, у стані, коли він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання, повністю доведено та підтверджено належними та допустимими доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Так, допитаний у якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що 17.03.2021 року повертався з супермаркету "Вопак", де працює керівником з розвитку виробництва, та зупинився біля під`їзду будинку, в якому проживає, оскільки хотів додивитися футбол на мобільному телефоні. Поряд нікого не було. Під`їзд не освітлювався. У якийсь момент до нього підійшов ОСОБА_7 та запитав його, чому він тут стоїть і де він живе. При цьому потерпілий не відповів йому. Після цього, ОСОБА_7 вихопив з його рук мобільний телефон та зайшов в під`їзд і на ліфті піднявся на п`ятий поверх. З метою повернути свій телефон ОСОБА_4 побіг за ним сходами. На п`ятому поверсі ОСОБА_7 , вийшовши з ліфта, почав грюкати в двері та кричати з вимогою, щоб їх відчинили. Потерпілий же, бажаючи повернути собі свій телефон підійшов до ОСОБА_7 і в цей момент останній вихопив ножа та вдарив його в живіт. Після цього, побоючись за свуоє життя, ОСОБА_4 спустився на 4-ий поверх в квартиру за місцем проживання, де йому відчинила двері дружина, яка в подальшому викликала швидку.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 показав, що 17.03.2021 року близько опівночі був залучений працівниками поліції у якості понятого при огляді квартири на 6-ому

поверсі будинку по АДРЕСА_2 . У ході огляду були вилучені особисті речі ОСОБА_7 , одяг, ножі, мобільний телефон, які ОСОБА_9 добровільно видав, не чинячи ніякого супротиву.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що хоч ОСОБА_7 являється їхнім сусідом, однак раніше вона його не бачила і не знала. У той вечір лягла з дітьми спати. Вночі почула, як прийшов її чоловік. Відчинивши йому двері побачила, як зайшовши в квартиру чоловік впав, викрикуючи, щоб зачинила двері. На її запитання, з приводу того, що сталося він повідомив, що його вдарили ножем. Після цього вона викликала швидку. Чоловік весь час кричав, щоб вона закрила двері квартири, так як вважав, що його переслідує нападник.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 повідомила, що потерпілого до подій, що мали місце 17.03.2021 року, не знала. У той вечір прийшла з роботи, повечеряла. Чоловік весь час ходив по квартирі та не спав. Оскільки така поведінка є звичною для нього, остання не дивувалась цьому та не звернула увагу, як він вийшов з квартири. Близько 05:00 год. 18.03.2021 року до квартири зайшла поліція для проведення огляду. У неї склалось враження, що чоловік вже чекав на поліцію, казав їй, що близько 03:00 год. вже спілкувався з працівниками поліції кілька хвилин. Спочатку вона подумала, що стався інцидент з сусідом, який живе на п`ятому поверсі, і так само як і її чоловік є афганецем, оскільки між ними незадовго до цього був конфлікт. Додала, що останнім часом чоловіку телефонували невідомі люди, вимагали гроші. Він переживав з цього приводу, оскільки не розумів, що відбувається: пару років тому за рішенням суду з пенсії чоловіка проводились стягнення на погашення кредиту, який він брав колись в банку, але вже минуло два роки з того часу, як заборгованість була погашена. Крім цього, незадовго до події, що сталася 17 березня 2021 року, чоловік залишився без роботи. На цьому фоні він був постійно знервований та в стривоженому стані. Також свідок ОСОБА_6 зазначила, що чоловік страждає на стійкі наслідки перенесеної ЗЧМТ, у 1987 році, під час бойових дій в Афганістані мав контузію головного мозку та осколочні поранення, являється інвалідом 3 групи, хворіє на цукровий діабет, гіпертонію та інші супутні захворювання та ускладнення, що підтверджується медичною документацією, у зв`язку з чим кожного року протягом двадцяти років проходив лікування. Однак, у зв`язку з карантином у 2020 році таке лікування чоловіком пройдене не було, що призвело до погіршення його стану.

З пояснень ОСОБА_7 , наданих у судовому засіданні, вбачається, що 17.03.2021 року в вечірній час доби додому за місцем спільного проживання прийшли його дружина та син, які були сильно засмучені. Переживаючи, що хтось образив жінку та сина, він вийшов з квартири і спустився до входу в під`їзд, де побачив трьох осіб, один з яких стояв в капюшоні, а інший - бородатий, що живе на п`ятому поверсі їхнього будинку. Побачивши вказаних осіб, вбачаючи в цьому загрозу для себе і близьких, він повернувся до квартири за місцем свого проживання, взяв ножа і спустився знову вниз до входу в під`їзд. При цьому бородатий чоловік пішов усередину під`їзду. Підійшовши до потерпілого, в руках якого знаходився мобільний телефон, ОСОБА_7 звернувся до нього з питанням де він проживає, однак потерпілий промовчав. Це його обурило, він вихопив у потерпілого телефон та ліфтом піднявся на п`ятий поверх, де почав стукати у двері однієї з квартир. У цей час, у момент, коли в його руках задзвенів відібраний ним телефон, потерпілий, піднявшись на п`ятий поверх сходами, підбіг до нього та штовхнув його руками. У цю ж мить він імпульсивно вихопив з кишені ножа та вдарив потерпілого в живіт. Одночасно додав, що хотів повернути телефон потрепілому, однак той від нього втік.

Окрім показань потерпілого та свідків, вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1

ст. 186 КК України, у стані, коли він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання, підтверджується також наступними письмовими доказами:

- протоколом обшуку по місцю проживання підозрюваного ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено наступні речі: кросівки білого кольору; джинсові штани темно-сірого кольору і джемпер чорного кольору; кепку сірого кольору; футболку синього кольору із плямами речовини бурого кольору зовні схожими на

кров; мобільний телефон марки «SamsungGalaxy 50» ІМНІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з сім карткою оператора «ВФ Україна» з написом на ній НОМЕР_4 ; ніж з коричневим руків`ям, лезом довжиною 17 сантиметрів; ніж з коричневим руків`ям, лезом довжиною 13 сантиметрів; ніж з коричневим руків`ям, лезом довжиною 13 сантиметрів; змиви з майки, виявленої на кухні; змив з бетонної підлоги п`ятого поверху під`їзду будинку АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду речей ОСОБА_4 , проведеного в приміщенні КПН «Ужгородська міська клінічна лікарня», в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі: штани чоловічі темносірого кольору, куртка чоловіча з капюшоном з застібкою типу блискавка, куртка чоловіча чорного кольору, на яких були наявні плями речовини бурого кольору;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 30.06.2021 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав свій мобільний телфон, яким 17.03.2021 року заволодів ОСОБА_7

- протоколом про затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

- висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-21/2584-ТВ від 25.03.2021 р. відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «SamsungGalaxyA50» станом цін на 17.03.2021 становить 3599,00 грн (три тисячі п`ятсот дев`яносто девять гривень 00 копійок);

- висновком судово-медичної експертизи № 102 від 23.04.2021 р., відповідно до якого на момент госпіталізації у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого одинокого колото-ріжучого поранення передньої черевної стінки, колото-різаної рани в лівій здухвинній ділянці з пролобсом великого сальника, пошкодженням тонкої кишки, великого сальника, брижі сигмо видної кишки, наскрізного пошкодження сигмо видної кишки, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії колото-ріжучого предмету типу клинка ножа. По давності виникнення вказані тілесні ушкодження вкладаються в час події яка мала місце 17.03.2021. Вказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 59 від 15.04.2021 року, відповідно до якого судово-психіатрична експертна комісія не виключає, що ОСОБА_7 виявляє ознаки маячного розладу, у зв`язку з чим з метою оцінки психічного стану необхідне динамічне спосетереження освідчуваного в умовах стаціонару та проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

- висновком судово-психіатричної експертизи № 72 від 16.06.2021 року, проведеної експертами-психіатрами Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня м. Львів», згідно з якою на даний час ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного маячного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій ОСОБА_7 також страждав хронічним психічним

захворюванням у формі органічного маячного розладу та не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Результати даної стаціонарної судово-психіатричної експертизи вказують не те, що виявлене у ОСОБА_7 , психічне захворювання маніфестувало ще до інкримінованих йому дій. За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. ОСОБА_7 на момент інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту не перебував;

- характеристикою ОСОБА_7 - члена громадської громадської організації "Ужгородське міське товариство учасників афганської війни", відповідно до якої останній являється учасником і інвалідом війни в Афганістані, приймав участь у бойових операціях, за проявлену мужність та героїзм нагороджувався медаллю "За мужність". Завжди проявляє турботу за сім`ю, відверто гордиться синами. При проведенні масових заходів проявляв витримку, доволі зважено реагував на критичні ситуації, проявляв турботу і повагу до бойових друзів та старших.

- анкетою ОСОБА_7 - члена УСВА;

- копією посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого Ужгородським міським УПСЗН, згідно з яким ОСОБА_7 є інвалідом 3 групи;

- довідкою Спеціалізованої МСЕК про довічне встановлення ОСОБА_7 третьої групи інвалідності;

- листом за № 37/01-03 від 06.04.2021 року з КНП "Обласний госпіталь ветеранів війни" Закарпатської обласної ради, згідно з якою ОСОБА_7 на обліку в закладі не перебуває у зв`язку із вступом в силу нової програми медичних гарантій та непідписанням декларації з дільничним терапевтом;

- листом за № 326 від 02.01.2021 року КНП "Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей" Закарпатської обласної ради, згідно з яким ОСОБА_7 не перебуває під наглядом уКНП "Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей" Закарпатської обласної ради;

- листом за № 128/02-16 від 06.04.2021 року КНП "Ужгородська міська поліклініка" Ужгородської міської ради, згідно з якою ОСОБА_7 на амбулаторному лікуванні в психоневрологічному диспансерному відділенні КНП "УПМ" Ужгородської міської ради не перебував, до лікаря-фтизіатра за медичною допомогою не звертався;

- довідкою від 16.09.2010 року за № 2550, виданою Ужгородським об`днаним міським військовим комісаріатом про те, ОСОБА_7 проходив службу в Збройних силах з 14.11.1986 по 18.02.1989, брав участь в бойових діях в ДРА з 08.05.1987 по 18.02.1989;

- витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань у колишнього військовослужбовця за № 264 від 14.10.2010 року, згідно з яким поранення (1987р.) громадянина ОСОБА_7 : "Множинні вогнепальні осколкові поранення (контузія голови (1987р.) та їх наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

- виписками із медичної карти стаціонарного хворого № 540 за 2017 рік, № 239 за 2018 рік, № 506 за 2019 рік, відповідно до яких ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив стаціонарне лікування в ІІ терапевтичному відділенні Обласного госпіталю ветеранів війни в періоди з 27.04.2017 по 11.05.2017, з 21.02.2018 по 07.03.2018, з 25.04.2019 по 10.05.2019 відповідно.

Речовими доказами:
- футболкою синього кольору із плямами речовини бурого кольору зовні схожими на кров, ножем з коричневим руків`ям, лезом довжиною 17 сантиметрів, ножем з коричневим руків`ям, лезом довжиною 13 сантиметрів, ножем з коричневим руків`ям, лезом довжиною 13 сантиметрів, змивами з майки, виявлених на кухні, змивами з бетонної підлоги п`ятого

поверху під`їзду будинку АДРЕСА_2 ;

- кросівками білого кольору; джинсовими штанами темно-сірого кольору і джемпером чорного кольору; кепкою сірого кольору;

- мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy А50» ІМНІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з сім карткою з сім карткою оператора «ВФ Україна» з написом на ній НОМЕР_4 , вилученими у ході обшуку квартири АДРЕСА_3 , що проводився 18.03.2021 року.

- штанами чоловічими темно-сірого кольору, курткою чоловічої з капюшоном з застібкою типу блискавка, курткою чоловічою чорного кольору, вилученими в ході огляду проведеного 18.03.2021 року в приміщенні КНП "Ужгородська міська клінічна лікарня".

Таким чином, суд дійшов до висновку, що обставини вчинення ОСОБА_7 у стані, коли він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання, суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України, повністю знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів.

Розглядаючи клопотання, суд виходив із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Відповідно до ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Згідно зі ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України, до осіб, які під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, перебували в стані неосудності, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно з приписами ч.ч. 4, 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та

лікування в умовах суворого нагляду.

Згідно з п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади», вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчиненого нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Вирішуючи питання про вид примусового заходу медичного характеру, який підлягає застосуванню до ОСОБА_7 , суд врахував конкретні обставини, характер та тяжкість вчиненого ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, особливості наявного в ОСОБА_7 психічного захворювання, висновок судово-психіатричної експертизи, відповідно до якого за

своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру саме у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, особу ОСОБА_7 та характеризуючі його дані, на підставі чого дійшов до висновку, про можливість і доцільність застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, чого, на думку суду, буде достатньо для виключення його небезпечної поведінки.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-316, 369-372, 503, 504, 508, 513 КПК України, ст.ст. 19, 93, 94 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, а саме, Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» за адресою: вул. Надії Алексєєнко, 84, м. Дніпро, 49006.

3. Запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обраний у підготовчому судовому засіданні до набрання ухвалою законної сили залишити без змін.

4. Речові докази, а саме:

- футболку синього кольору із плямами речовини бурого кольору зовні схожими на кров, ніж з коричневим руків`ям, лезо довжиною 17 сантиметрів, ніж з коричневим руків`ям, лезом довжиною 13 сантиметрів, ніж з коричневим руків`ям, лезо довжиною 13 сантиметрів, кросівки білого кольору; джинсові штани темно-сірого кольору і джемпер чорного кольору; кепку сірого кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, - знищити.

- змиви з поверхні мийки кухні квартири АДРЕСА_3 , змив речовини бурого кольору ззовні схожої на кров з бетонної підлоги п`ятого поверху під`їзду будинку АДРЕСА_2 , які знаходяться на зберіганні

кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, - знищити;
- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А50» ІМНІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з сім карткою оператора «ВФ Україна» з написом на ній НОМЕР_4 , вилучений у ході обшуку квартири АДРЕСА_3 , що проводився 18.03.2021 року, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 - вважати таким, що повернутий за належністю.
- штани чоловічі темно-сірого кольору, куртку чоловічу синього кольору з капюшоном з застібкою типу блискавка, куртку чоловічу чорного кольору, вилучені в ході огляду, проведеного 18.03.2021 року в приміщенні КНП "Ужгородська міська клінічна лікарня" та передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, - знищити.

5. Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-21/2584-ТВ, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України, в розмірі 817,25 грн (вісімсот сімнадцять гривень 25 копійок).

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1