Справа № 487/2911/20
Провадження № 1-кс/487/1063/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження №0000296 від 24.03.2020 року,
ВСТАНОВИВ:
09.02.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження, у якій заявниця просила скасувати зазначену постанову, та зобов`язати слідчого вчинити певні дії, а саме провести допит свідків, потерпілих, підозрюваних, одночасний допит, тимчасовий доступ до матеріалів проваджень, експертизи, оцінку заподіяної шкоди та доказів.
В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що оскаржувана постанова є невмотивованою, винесеною передчасно та такою, що підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування проведено не об`єктивно та поверхнево, без дослідження всіх обставин справи. Слідчим не було вжито всіх заходів спрямованих на всебічне, повне та неупереджене розслідування по даному кримінальному провадженню, а встановлені ним факти не отримали належної правової оцінки, що і послужило підставою для його зверненням до слідчого судді з зазначеною скаргою.
До судового засідання заявник не з`явилася, адвокат ОСОБА_5 , який діє в її інтересах, надав до суду заяву з проханням розглядати скаргу у його відсутність, просив скаргу задовольнити.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, надав до суду заперечення, у яких просив відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її скарги, розгляд скарги проводити без його участі.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000296,слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в у встановленому КПК порядку.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлене відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Слідчим суддею встановлено та із матеріалів скарги вбачається, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2019 року 24.03.2020 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України. З заяви ОСОБА_3 вбачається, що на її думку, слідчі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві обмежені її права кримінальному провадженні та нанесено матеріальну та моральну шкоду.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 30.06.2020 року кримінальне провадження № 0000296 від 24.03.2020 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з встановленою відсутністю в діях слідчих Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 від 16.10.2021 року зазначену постанову скасовано. 04.11.2020 року ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000296 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві подані клопотання про проведення процесуальних дій. Постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 11.11.2020 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні її клопотань. Крім того, 04.11.2020 року ОСОБА_3 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві подане клопотання про виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000296. Постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 11.11.2020 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000296 та у задоволенні її клопотання. В подальшому ОСОБА_3 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві 23.11.2020 року подані клопотання про проведення процесуальних дій, про приєднання до матеріалів кримінального провадженні та виконання інших процесуальних дій, постановою слідчого від 24.11.2020 відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотань. За наслідками досудового розслідування, постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 30.11.2020 року кримінальне провадження № 0000296 від 24.03.2020 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з встановленою відсутністю в діях слідчих Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, та надання їм оцінки у контексті вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

При прийнятті оскаржуваної постанови, слідчий не дотримався вказаних вимог закону.

Так слідчим не у повній мірі встановлені фактичні обставини події, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, та не виконано процесуальні та слідчі дії необхідні для повного дослідження всіх обставин у кримінальному провадженні.

Зокрема, слідчим не виконані ухвали слідчий суддів від 01.04.2019 року, від 16.05.2019 року, від 17.09.2019 року, якими зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 в порядку ст.220 КПК України.

Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що постанова слідчого ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження є передчасною, оскільки слідчим під час досудового розслідування не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, не було в повному обсязі проведено досудове розслідування по перевірці обставин викладених у заяві ОСОБА_3 від 16.11.2019 року, не вчинені процесуальні дії, по всебічному та об`єктивному розслідуванню.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого вчинити певні дії, а саме провести допит свідків, потерпілих, підозрюваних, одночасний допит, тимчасовий доступ до матеріалів проваджень, експертизи, оцінку доказів, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст.37, ч. 5 ст.40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до п. 18 ч. 1ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З урахуванням вищезазначеного, дії про застосування яких заявляє ОСОБА_3 є невиправданим втручанням у внутрішню діяльність органів ДБР, та не ґрунтується на положеннях діючого КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження №0000296 від 24.03.2020 року.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошений 13.09.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1