Справа № 1-кп/714/38/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2022 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000183 від 01.10.2021 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, що не працює, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального прапопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30 вересня 2021 року приблизно о 10.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на дорозі, неподалік власного господарства, що в с.Могилівка Чернівецького району Чернівецької області, під час словесного конфлікту зі своєю сусідкою ОСОБА_5 , завдав останній один удар кулаком лівої руки в праву частину її голови та один удар кулаком правої руки в ліву частину її голови, внаслідок чого ОСОБА_5 впала на землю. Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої неправомірні дії, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки по кисті правої руки потерпілої, а після схопив останню руками за праву руку і відштовхнув від себе, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала удар спиною та задньою частиною голови об дерев`яний стовп.
В результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців по тильній поверхні 1-ї п`ясткової кістки правої кисті, по задній поверхні лівого плеча в середній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; синців в потиличній ділянці справа, в завушній ділянці зліва та струс головного мозку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав частково і показав, що зранку 30 вересня 2021 року чекав потерпілу ОСОБА_5 на дорозі, мав намір з нею поговорити щодо пліток які остання розводить про його сім`ю. Між ними виник конфлікт, в ході якого він схопив потерпілу за руки і декілька разів її струсонув, а також наказав не пліткувати про його сім`ю. На цьому конфлікт було завершено. Тілесних ушкоджень та ударів потерпілій ОСОБА_5 не наносив. Заявлений потерпілою цивільний позов визнав лише в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 30 вересня 2021 року зранку пішла по воду до сусідів. На дорозі її наздогнав обвинувачений ОСОБА_4 і завдав їй два удари кулаками рук в голову, з правої та лівої сторони, від яких вона впала на землю. ОСОБА_4 запитував її, чому його дружина щовечора через неї плаче, на що вона відповідала, що не знає про що йдеться. Коли вона встала, ОСОБА_4 вдарив її по правій руці, а потім схопив її руками і штовхнув об дерев`яний стовп. Через побиття вона лікувалася. Заявлений цивільний позов на загальну суму 38 182,07 грн., із яких 8 182,07 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (витрати на лікування) та 30 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, підтримала повністю і просила задовольнити. Витрати на адвоката складають кошти в сумі 9 500 грн. Зазначила, що не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що потерпіла ОСОБА_5 є його колишньою дружиною, з якою проживає в одному господарстві, обвинувачений проживає по-сусідству. Він бачив як ОСОБА_5 30 вересня 2021 року зранку пішла по воду до сусідів, сам він порався по господарству. Згодом почув крики ОСОБА_5 і коли вибіг на дорогу побачив як обвинувачений ОСОБА_4 з потерпілою ОСОБА_5 сварилися та як обвинувачений вдарив потерпілу два рази кулаками рук в голову, від чого остання впала. Свідок крикнув до обвинуваченого, однак той мабуть його не почув, так як знову вдарив потерпілу, цього разу в праву руку, а далі схопив ОСОБА_5 обома руками і штовхнув об стовп. Свідок почав кричати сильніше, а тому обвинувачений залишив потерпілу і побіг до себе додому.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України, його вина у вчинені даного кримінального правопорушення повністю підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується:

- витягом з ЄРДР №0000183 від 01.10.2021 року, відповідно до змісту якого ОСОБА_5 звернулася до відділення поліції №4 (м.Герца) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області з приводу її побиття сусідом ОСОБА_4 30 вересня 2021 року близько 10.30 год. в с.Могилівка Чернівецького району;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.09.2021р. від ОСОБА_5 , в якому потерпіла зазначила, що 30 вересня 2021 року близько 10.30 год. ОСОБА_4 наніс їй декілька ударів по голові, чим спричинив їй тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експертименту від 10.01.2022р. за участю потерпілої ОСОБА_5 з відеозаписом до нього, відповідно до якого остання розповіла про обставини вчиненння кримінального правопорушення, а також показала механізм нанесення їй обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експертименту від 12.01.2022р. за участю свідка ОСОБА_7 з відеозаписом до нього, відповідно до якого останній розповів про обставини вчиненння кримінального правопорушення, а також показав механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 ;

- висновками експерта №995екс від 04.11.2021р. та №1177д від 29.12.2021р. відповідно до яких у ОСОБА_5 було встановлено тілесні ушкодження синці: по тильній поверхні 1-ї п`ясткової кістки правої кисті, по задній поверхні лівого плеча в середній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; синці в потиличній ділянці справа, в завушній ділянці зліва та струс головного мозку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як чотирикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в фабулі постанови, а саме на дату 30 вересня 2021 року; малоймовірно виникнення вказаних тілесних ушкоджень в своїй сукупності внаслідок падіння з положення стоячи з послідуючим співударянням об тупу тверду поверхню, інші предмети.

Таким чином, оцінивши всі докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація та вчинене слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
При цьому, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, які є належними та допустимими, суд відхиляє показання обвинуваченого про те, що він тілесних ушкоджень та ударів потерпілій ОСОБА_5 не наносив, оскільки такі спростовуються у сукупності показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 , даними протоколів проведення слідчих експериментів, висновками експерта про характер спричинених потерпілій тілесних ушкоджень і строк їх заподіяння та іншими письмовими доказами, якими поза розумним сумнівом доведено, що тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілої ОСОБА_5 , були завдані останній саме обвинуваченим ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, часткове визнання ним своєї вини, а також думку потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання для обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне вибрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у максимальному розмірі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч.5 ст.128 КПК України.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п.п 5, 9 заначеної Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов на суму 30 000 грн. в рахунок заподіяної моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню на суму 7 000 грн., оскільки, на думку суду, саме в такому розмірі потерпілій заподіяна моральна шкода. При її визначенні, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд враховує, що вказаний її розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнала потерпіла у результаті заподіяння їй тілесних ушкоджень обвинуваченим.

Майнову шкоду потерпіла обґрунтували тим, що у результаті заподіянням їй тілесних ушкоджень обвинуваченим вона перебувала на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я і при цьому витратили на лікування власні кошти.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, такі докази можуть бути письмовими, речовими і електронними.

Потерпіла ОСОБА_5 в період лікування придбала ряд лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування на загальну суму 8 182,07 грн., про що свідчать фіскальні чеки як розрахункові документи, додані нею до позовної заяви, а тому цивільний позов у цій частині підлягає до задоволення у повному об`ємі.

Вимога потерпілої про відшкодування витрат на правову допомогу також підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Поняття процесуальних витрат у кримінальному процесі, їх види та порядок відшкодування врегульовано главою 8 КПК України.

Положеннями ч.1 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п.1 ч.1 ст.118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення з процесуальними документами, тощо).

Судом встановлено, що між потерпілою ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 було укладено договір про надання правової допомоги. Адвокат представляв інтереси потерпілої в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а також ним подано до суду цивільний позов про відшкодування потерпілій матеріальної і моральної шкоди завданої обвинуваченим. Доказом на підтвердження того, що потерпілою було сплачено адвокату за надану останнім правову допомогу кошти в сумі 9 500 грн. є додаток до договору про надання такої допомоги, а тому вимога потерпілої про відшкодування витрат на правову допомогу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 8 182,07 (вісім тисяч сто вісімдесят дві гривні 07 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в розмірі 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя