Провадження № 1-кп/638/1345/21
УХВАЛА
Іменем України

26 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвиунваченого ОСОБА_4 ,
захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001338 від 02.09.2020, який надійшов з Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, розлученого, який дітей не має, з вищою освітою, проходить військову службу на посаді консультанта-експерта 2 відділу 1 служби Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України, має спеціальне званні підполковник, не є особою з інвалідністю, має статус учасника бойових дій, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Прокурор в судовому засіданні вважав необхідним призначити судовий розгляд кримінального провадження, зазначивши на наявності передбачених законом підстав для судового розгляду.
Захисник ОСОБА_5 подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Мотивуючи клопотання зазначив, що для наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, по справі має бути потерпіла особа. Проте, всупереч п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить відомостей щодо потерпілого. Також зазначив, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні: заява ОСОБА_7 про вчинення щодо нього ОСОБА_4 кримінального правопорушення; заява ОСОБА_7 про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні; письмова згода ОСОБА_7 про визнання його слідчим потерпілим. Звертає увагу, що ОСОБА_7 подана заява, в якій він просить не визнавати його потерпілим, не залучати до проведення слідчих дій та закрити кримінальне провадження, оскільки вони із ОСОБА_4 примирилися. Крім цього, в обвинувальному акті відсутня інформація щодо виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Також, захисник звертає увагу, що в обвинувальному акті у якості обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , вказано вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, при цьому, посилання на будь-які належні докази такої обставини в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні. Вважає, що прокурором порушено вимоги ст. 293 КПК України, оскільки обвинувальний акт затверджено та його копія вручена ОСОБА_4 20.07.2021, тоді як надійшов акт до суду лише 23.07.2021 без використання засобів поштового зв`язку. Також вказав, що ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, адже останньому не було повідомлено про підозру у встановленому законом порядку, особі не повідомлено про її права як підозрюваному.
26.11.2021 до суду надійшли письмові пояснення до вищевказаного клопотання з додатками від захисника ОСОБА_5 , в яких він обгрунтовує доводи клопотання про ненабуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.
26.11.2021 до суду надійшли додаткові пояснення до клопотання про повернення обвинувального акту у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України від захисника ОСОБА_6 . В даних поясненнях захисник стверджує, що ОСОБА_4 не було вручено у встановленому законом порядку повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного у кримінальному провадженні. Вважає, що слідчий не мав права складати обвинувальний акт стосовно особи, яка не набула статусу підозрюваного.
Прокурором в судовому засіданні подані заперечення на клопотання про повернення обвинувального акту. Щодо відсутності в обвинувальному акті даних про потерпілу особу вказав, що відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні внесено на підставі повідомлення на гарячу лінію ТУ ДБР у м. Полтаві від чергового ГУНП в Харківській області. В подальшому ОСОБА_7 до ТУ ДБР у м. Полтаві подано заяву, в якій останній просив не визнавати його потерпілим у кримінальному провадженні через те, що він примирився із ОСОБА_4 . Зазначив, що злочин за ч. 4 ст. 477 КПК України не відноситься до кримінальних правопорушень у формі приватного обвинувачення. Таким чином, вважає, що підстави для внесення в обвинувальний акт відомостей про потерпілу особу відсутні. Також зазначив, що відсутність в обвинувальному акті посилань на докази, якими підтверджується наявність обставин, що обтяжує покарання, не є підставою для повернення акту прокурору, адже дослідження доказів у справі під час підготовчого судового засідання не проводиться. Стосовно доводу клопотання про ненабуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні вказав, що у ході досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру в порядку ч. 1 ст. 136 КПК України через житлово-експлуатаційну організацію за місцем реєстрації та проживання та за місцем його роботи. На думку прокурора, стороною обвинувачення дотримано вимоги ст. 291 КПК України, до обвинувального акту долучено передбачені законом додатки, підстави для повернення акту прокурору відсутні, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні клопотання захисника.
Обвинувачений ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали клопотання про повернення прокурору обвинувального акту з вищевказаних підстав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, посилаючись на викладені у письмових запереченнях обставини.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту та вивчивши доводи клопотання, пояснень до клопотання про повернення обвинувального акту, дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором.
Згідно з ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Положеннями статті 291 КПК України визначений вичерпний перелік вимог до змісту та форми обвинувального акту у кримінальному провадженні, недотримання яких згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002523 від 05.07.2020 року відповідає вимогам статті 291 КПК України.
Обвинувальний акт має виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, часу та способу вчинення кримінального правопорушення, форми вини, формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 та інші передбачені ст. 291 КПК України дані, а тому суд вважає посилання сторони захисту на невідповідність обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України необґрунтованими.
Щодо відсутності в обвинувальному акті даних про потерпілу особу, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За приписами ч. 7 вказаної статті, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).
Склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, не відноситься до переліку кримінальних правопорушень приватного обвинувачення, визначений ст. 477 КПК України.
Сторона захисту зазначила, що ОСОБА_7 відмовився бути потерпілим у кримінальному провадженні.
Враховуючи такі обставини та вищевказані положення кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку, що у слідчого та прокурора не було підстав для включення до обвинувального акту даних щодо потерпілої особи, а тому порушення п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України у даному випадку відсутні.
Відносно доводу захисту про відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування заяви ОСОБА_7 про вчинення щодо нього ОСОБА_4 кримінального правопорушення, заяви ОСОБА_7 про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні; письмової згоди ОСОБА_7 про визнання його слідчим потерпілим, висновки суду є аналогічними вищенаведеним.
Щодо посилань захисника про відсутність в обвинувальному акті інформації щодо виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає, що у кримінальному провадженні відсутні дані про заявлення будь-якою особою цивільного позову. Зі змісту обвинувачення не вбачається, що діями ОСОБА_4 було завдано пошкодження майна. Тому у слідчого та прокурора не було підстав зазначати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у зв`язку з чим суд констатує відсутність порушень п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України.
З приводу доводу захисника про відсутність в обвинувальному акті посилань на докази, які підтверджують наявність обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання дослідження доказів у кримінальному провадженні не проводиться, це відбувається на наступній стадії - розгляді кримінального провадження по суті.
Затвердження обвинувального акту та вручення його копії 20.07.2021 року та отримання при цьому судом обвинувального акту 23.07.2021 також не свідчить про порушення вимог ст. 291 КПК України та необхідність повернення обвинувального акту прокурору.
З приводу доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні суд зазначає, що у розумінні ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України неповідомлення особі про підозру не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та не є підставою для його повернення прокурору.
Разом з тим, суд зауважує, що за змістом реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_4 26.02.2021 було повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, а 05.07.2021 та 20.07.2021 стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
З огляду на викладене, твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру, суперечать змісту реєстру матеріалів досудового розслідування та на даному етапі судового провадження не можуть бути перевірені судом, оскільки самі матеріали кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання суду не надані.
До таких висновків суд може дійти тільки після початку судового розгляду з дослідженням всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження.
Також, суд звертає увагу, що у своїх запереченнях на клопотання про повернення обвинувального акту прокурор зазначив, що у ході досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру в порядку ч. 1 ст. 136 КПК України через житлово-експлуатаційну організацію за місцем реєстрації та проживання та за місцем його роботи. Такі доводи прокурора можуть бути перевірені лише під час судового розгляду шляхом дослідження документів на підтвердження або спростування зазначеної інформації.
Таким чином, правових підстав для повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
Разом з тим, заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов висновку про необхідність закінчення підготовчого провадження і можливість призначення судового розгляду, виходячи з таких обставин.
Підстав для прийняття рішення відповідно до п. 1 - 4, 6 ч. 3 ст. 314 КПК України судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.
Кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова.
Підстав для закриття кримінального провадження згідно з п.п. 4 - 8, 10 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України не встановлено.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Таким чином, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001338 від 02.09.2020 стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Відповідно до ст. 314-1 КПК України, суд доручає Шевченківському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області підготувати досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 314-316, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.
Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001338 від 02.09.2020, за обвиунваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова на 11 год. 00 хв. 06.12.2021 року.
У судове засіданні викликати сторони кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 31 КПК України проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.
Доручити Шевченківському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області підготувати досудову доповідь та подати протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали до Дзержинського районного суду м. Харкова у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .
Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.
Копію ухвали надіслати начальнику органу пробації для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1