Дата документу 04.11.2021 Справа № 554/2158/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Октябрського районного суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

До Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001960 від 24.12.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 357 КК України, в якій просить скаргу задовольнити та постанову слідчого скасувати.

У скарзі посилається на неповноту досудового розслідування. Постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки органом досудового розслідування не вжито належних заходів щодо забезпечення проведення всебічного і повного розслідування кримінального провадження.

У судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя розглядає скаргу у відсутність слідчого, оскільки його відсутність не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0001960 від 24.12.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 357 КК України, приходить до такого висновку.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Так, згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Зокрема, якщо слідчим закрито кримінальне провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Проте, ці положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, слідчим не дотримані в повній мірі.

Встановлено, що ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001960 від 24.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 357 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні об`єднані кримінальні провадження № 0000002, № 0000003, № 0000004, № 0000307, № 0000308, № 0001961.

Як вбачається, кримінальне провадження розпочате за заявами ОСОБА_3 від 19.11.2020 року щодо можливого зловживання владою або службовим становищем з боку посадових осіб Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, невиконання судового рішення тощо.

31.08.2021 року слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001960 від 24.12.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 357 КК України у зв`язку з відсутністю складу злочину в діях слідчих Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 003566, № 0000173, № 0002009 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий під досудового розслідування вказаної кримінального провадження допитав як потерпілу ОСОБА_3 (т. 1, а.с.81-84), провів огляд трудової книжки на ім`я ОСОБА_3 (т.2, а.с.1-43), яку згідно ухвали слідчого судді було повернуто ОСОБА_3 , допитав як свідка голову комісії з припинення Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_5 (т.2, а.с.49-54), приєднав висновок службового розслідування за листом ПУ ДВБ НПУ щодо можливих неправомірних дій колишньої слідчої СВ Полтавського ВП ГУНП від 03.06.2021 року (т. 2, ас. 63-72), згідно якого з боку колишньої слідчого ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002009 остання не мала умислу на порушення вимог КПК України, оскільки вважала ОСОБА_3 працевлаштованою в Полтавському обласному центрі медикосоціальної експертизи, допитав слідчу ОСОБА_6 в якості свідка (т. 2, а.с.73-76).

Слідчий в постанові про закриття кримінального провадження, перерахувавши проведені слідчі дії, не здійснив аналізу доказів та не надав їм належну оцінку. Отже, слідчим при винесенні постанови взагалі не було надано правову оцінку встановленим обставинам та зібраним в ході досудового розслідування доказам.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «Кулік проти України», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показання очевидців та експертних висновків тощо. В кримінальному провадженні № 0001960 від 24.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 357 КК України цього зроблено не було.

Отже, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин, викладених в заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, без перевірки обставин, на які посилається ОСОБА_3 у заяві про вчинення злочину.

Оскільки, в ході досудового розслідування, слідчим була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене неповно, а висновок слідчого є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001960 від 24.12.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 357 КК України скасувати та направити матеріали кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.11.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1