Справа № 357/9558/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001356 від 18.07.2021, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яхни Фастівського району Київської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, із середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , абонентський номер НОМЕР_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, з укладеною 13.08.2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , 18.07.2021 о 09 години 02 хвилини, перебував на території АЗС «Marshal», що розташована за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сухоярська, буд.11, де разом зі своїм братом ОСОБА_6 заправляли автомобіль марки «Ford» модель «Transit», державний номерний знак якого НОМЕР_3 та каністру.

Знаходячись біля заправної колонки з номером №3 АЗС «Marshal», ОСОБА_4 , помітив мобільний телефон, який лежав на поверхні нижньої частини автозаправної колонки №3, яка знаходилась на території АЗС «Marshal», з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, будучи переконаним, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «MEIZU» моделі «С9», чорного кольору, вартістю 1280 гривень 00 копійок, належного ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

13.08.2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладену угоду про визнання винуватості, яку подано разом із обвинувальним актом, реєстром матеріалів досудового розслідування та письмовою заявою-згодою потерпілого.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву щодо надання згоди на укладання угоди про визнання винуватості, розгляд кримінального провадження просив проводити у його відсутність.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, щиро розкаявся, та зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 471, 474 КПК України.

Так, згідно умов угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_6 можливо призначити покарання за ч. 1 ст.185 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом встановлено, що потерпілим надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами ч.4 ст.469 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, непрацюючий, будучи в працездатному віці, одружений, має малолітнього утриманця сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних сержантів і солдат запасу в білоцерківському РТЦК СП, як придатний до військової служби, раніше не судимий. Згідно довідки №1285 від 03.08.2021 КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю.

До обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, враховуючи данні про особу винного, його ставлення до вчиненого, позицію потерпілого та його письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи у розмірі 514 грн. 86 коп. документально підтверджені, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 13 серпня 2021 року у кримінальному провадженні №0001356 від 18.07.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не застосовувались.

Речові докази:

- CD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з приміщення АЗС «Marshal», що за адресою м. Біла Церква, вул. Сухоярська, буд.11, за 18.07.2021 року, який згідно постанови про визнання речовим доказом від 30.07.2021 приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «MEIZU» модель «С9», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 який переданий на зберігання потерпілому гр. ОСОБА_7 згідно постанови про визнання речовим доказом від 30.07.2021 та розписки від 12.08.2021 залишити власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати за проведення експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111-21/36953-ТВ від 05 серпня 2021 року) у розмірі 514,86 (п`ятсот чотирнадцять гривень вісімдесят шість копійок) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1