Справа № 932/8554/21
Провадження № 1-кс/932/4361/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
19.10.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , відповідно до якого слідчий просить накласти арешт на майно, а саме: автомобіль «Ford Fusion», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.09.2021 року об 12 год. 50 хв. До ЧЧ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклавши 12 вересня 2021 року договір з ФОП ОСОБА_6 прокату автомобіля № 12-09-21 стосовно строкового платного користування автомобілем марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 строком на 1 добу, у зазначений у договорі термін автомобіль не повернув, на зв`язок перестав виходити, таким чином незаконно заволодів транспортним засобом марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 , належним гр. ОСОБА_6 .

Враховуючи той факт, що транспортний засіб автомобіль «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 є об`єктом кримінально протиправних дій, набутим кримінально протиправним шляхом, а також незастосування заборони на використання майна та заборони розпоряджатися таким майном може призвести до його знищення, відчуження, приховування та інших незаконних дій із вказаним майном, слідчий ОСОБА_4 просить накласти арешт шляхом заборони користування та розпорядження майном.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.

Представник власника майна ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечує у повному обсязі. Пояснив, що автомобіль знайдено в Полтавській області, було здійснено дорожньо-транспортну пригоду із участю транспортного засобу «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 , за наслідками якої відкрито інше кримінальне провадження та накладено арешт. Тому накладення арешту за кримінальним провадженням № 0000104 адвокат ОСОБА_3 вважає недоцільним.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 000104, відомості про яке внесено до ЄРДР 24 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Відповідно до ст. 94 КПК, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких згідно ст. 131 КПК України відноситься арешт майна, у системному тлумаченні з функціями слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження під судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в порядку, визначеному процесуальним законом.
Особливий порядок застосування арешту майна визначається у 17 главі КПК України, за правилами якої передбачена у п. 2 ч. 3 ст. 132 цього Кодексу легітимною метою втручання у право власності визнається завдання запобігання можливості приховування такого майна, його пошкодженні, псуванні, знищенні, перетворенні чи відчуженні, а його суть згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України полягає в обмеженні особи у здійсненні і реалізації свого конституційного права власності.
Рішення Є.С. від 06.11.2008 р. у справі «Ісмаїлов проти Росії», будь-яке втручання органу влади у безперешкодне володіння майном повинно бути «законним»: друге речення § 1 передбачає, що позбавлення майна можливе лише «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи стає значимим, якщо встановлено, що під час втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
У відповідності до абз. 2 п. 4, ч. 1 ст. 171 КПК України до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення, а також те, що саме такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про яке просить слідчий, з метою забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування.
Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Тобто, враховуючи сукупність обставин, зокрема неповноту матеріалів клопотання, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ