Провадження № 1-кс/554/6202/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2021 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні та відмову у задоволенні клопотань у кримінальному провадженні № 0000785 від 10.06.2020,-

УСТА НОВИВ:

06.04.2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави в провадження слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 надійшла вищезазначена скарга у порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування скарги зазначено, що 01.02.2021 року на адресу ТУ ДБР в м. Полтаві адвокатом були подані клопотання про визнання ОСОБА_6 потерпілим, його допит в якості потерпілого, про виклик та допит свідків, про отримання тимчасового доступу до документів, зміну правової кваліфікації та про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

25.03.2021 адвокат отримав від слідчого ОСОБА_5 постанову про відмову у визнанні потерпілим та відмову у задоволенні клопотань про проведення слідчих дій, яку мотивовано тим, що у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про заподіяння ОСОБА_4 будь-якої шкоди.

Від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності та відсутності його адвоката ОСОБА_3 , скаргу підтримує.

Слідчий слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК Україниу зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, та відсутність клопотань про здійснення фіксації, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду скарги не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, установив наступне.

03.03.2021 року на адресу ТУ ДБР в м. Полтаві адвокатом ОСОБА_7 були подані клопотання про визнання ОСОБА_6 потерпілим, його допит в якості потерпілого, про виклик та допит свідків, про отримання тимчасового доступу до документів, зміну правової кваліфікації та про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

05.02.2021 року слідчий ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання. Слідчий мотивував відмову у задоволенні клопотань тим, що ОСОБА_8 не є потерпілим, а є лише заявником, який позбавлений права подавати подібні клопотання.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, вважає, що скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про

кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При цьому в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про факт завдання такої шкоди ОСОБА_4 діями службових осіб ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 23» , так як не встановлено беззаперечний факт вчинення останніми кримінального правопорушення. Що стосується клопотання про проведення у кримінальному провадженні слідчих та інших процесуальних дій слід відмітити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст. 91 КПК У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат тощо.

Згідно ч. 1 ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Згідно ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Таким чином вимоги заявника щодо проведення певних процесуальних дій суперечить принципу процесуальної самостійності слідчого закріпленої ч.3ст. 40 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 220 КПК, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 є заявником про вчинення кримінального правопорушення, тому правами, пов`язаними із поданням відповідних клопотань не наділений.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 40, ч. 1 ст. 55, ч. 1 ст. 84, ст. 91, ч. 1 ст. 95, ст. 110, ст. 223,303 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні та відмову у задоволенні клопотань у кримінальному провадженні № 0000785 від 10.06.2020 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 20.08.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1