Справа: № 148/1951/21
Провадження №1-кс/148/697/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000337, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000337.

Вказане клопотання мотивовано тим, що 29.10.2021, на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області, накладений арешт на автомобіль «ВАЗ 21102» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_3 , проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 .
На даний час слідством проведено всі необхідні слідчі дії, а 29.11.2021 кримінальне провадження №0000337, закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За таких обставин ОСОБА_3 вважає, що у подальшому збереженні заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту на автомобіль марки «ВАЗ 21102» державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, немає необхідності, а тому їх просить скасувати.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву згідно якої просив розглянути клопотання без його участі, заявлені вимоги підтримує і просить задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату та час розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст. 2, 7 КПК України, визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 131 КПК України, встановлено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Частиною 3 цієї ж статті, встановлено, що прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

На підставі ч. 3 п. 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області за №148/1951/21 від 28.10.2021, на автомобіль марки «ВАЗ 21102» державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_3 , проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт у виді заборони відчуження.

Постановою слідчого від 29.11.2021, кримінальне провадження за №0000337 від 21.10.2021, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких з інших причин неможливо, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Частина 1 статті 304 КПК України, передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Однак, матеріали кримінального провадження, не містять відомостей, щодо отримання потерпілими постанови про закриття кримінального провадження, а також кримінальне провадження закрите 29.11.2021, а ОСОБА_3 подав клопотання про скасування арешту 01.12.2021, однак, строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження 10 днів з дня отримання особою її копії, який не сплив.

З врахуванням вищевикладеного, та того, що строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження, у відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України, 10 днів з дня отримання особою її копії, який не сплив, та матеріалами кримінального провадження не підтверджується отримання потерпілими постанови про закриття кримінального провадження, тому правових підстав для скасування арешту майна не має, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000337 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1