У Х В А Л А
іменем України

12 січня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

склад учасників провадження :
прокурор ОСОБА_3
представник ЛВК № 30 ОСОБА_4
засуджений
(в режимі відеоконференцзв?язку) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова в режимі відеоконференції спільне клопотання виконувача обов`язків начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» підполковника вн. сл. А. С. Ванівського та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі до вимог ст. 82 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
встановив:

22.12.2021 року до Шевченківського районного суду м. Львова спільне клопотання виконувача обов`язків начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» підполковника вн. сл. А. С. Ванівського та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі до вимог ст. 82 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова 23.12.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи на 12.01.2022 року (а.с.11).
В судовому засіданні 12.01.2022 року представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 відносно клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі до вимог ст. 82 КК України не заперечувала.
В судовому засіданні 12.01.2022 року в режимі відеоконференц зв?язку засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив задовольнити.
В судовому засіданні 12.01.2022 року прокурор ОСОБА_3 відносно задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі до вимог ст. 82 КК України заперечив, вважає, що немає достатніх підстав, що засуджений став на шлях виправлення.
Заслухавши пояснення засудженого, думку представника ЛВК №30, яка не заперечувала щодо задоволення клопотання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення даного клопотання, перевіривши подані матеріали, вивчивши характеристику засудженого, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Судом встановлено, що вироком Городоцького районного суду Хмельницької області від 13.09.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 289 ч.2, 72 ч.5 КК України до 5 років позбавлення волі. Зараховано термін попереднього ув`язнення з 06.06.2019 року по день набрання вироком законної сили.
Відповідно до змісту ст. 82 КК України: особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.
У разі заміни не відбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;
3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.
До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
Якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує не відбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.
З поданих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: під час перебування в СІЗО м. Хмельницький з 11.06.2019 та в УВП (№ 19) м. Львова з 25.11.2019 порушень вимог режиму утримання не допускав. Адміністраціями установ не заохочувався.

У державну установу «Личаківська виправна колонія (№ 30)» прибув 11.12.2019. З липня 2020 року по січень 2021року працював на виробництві установи вантажником (дільниця з сортування плівки). На даний час не працевлаштований.

За час відбування покарання в установі порушень режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. За активну участь у роботах з благоустрою установи та добросовісне ставлення до праці адміністрацією установи заохочувався чотири рази.

Наявність у засудженого заохочень на думку суду не свідчить про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.
Крім того суд враховує, що засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, раніше неодноразового судимий з призначенням покарань у виді позбавлення волі, однак висновків для себе не робить.
Суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 не надав достатніх доказів того, що своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення, питання про можливість заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м?яким покаранням у виді обмеження волі є правом, а не обов?язком суду, враховуючи особу засудженого, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, а тому дійшов висновку, що у задоволені клопотання необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись: ст. 82 КК України, ст.ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, -
постановив:

У задоволенні спільного клопотання виконувача обов`язків начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» підполковника вн. сл. А. С. Ванівського та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі до вимог ст. 82 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення, а саме до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб - порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

СуддяОСОБА_1