Справа № 936/793/21
Провадження № 1-кс/936/224/2021
У Х В А Л А

25.08.2021 р. смт Воловець
Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене виконувачем обов`язків начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 06.08.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,

в с т а н о в и л а:

17.08.2021 до слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області надійшло вищезазначене клопотання.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 06.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

05.08.2021 черговою частиною відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області в Закарпатській області зареєстровано заяву директора ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТАЙМ» ОСОБА_7 про те, що невідомі особи самовільно здійснюють будівельні роботи на території, що розташована поруч з їх земельною ділянкою, що розташована за адресою смт.Воловець, вул.Карпатська, б/н Мукачівського району.

Відомості про дану подію сектором дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.356 КК України.

В ході дізнання було встановлено, що 02 липня 2021 року на підставі рішення виконавчого комітету Воловецької селищної ради від 16.04.2021 №57 між фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 та Воловецькою селищною радою в особі селищного голови ОСОБА_8 було укладено договір №115 «Про надання місця для розміщення комплексу тимчасових споруд на території селища Воловець».

Згідно зазначеного договору Воловецька селищна рада надала ФОП ОСОБА_4 як користувачу в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 150,0 м2 для розміщення комплексу тимчасових споруд по АДРЕСА_1 . Саме дане місце розташоване поруч з земельною ділянкою, яка є власністю ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТАЙМ».

16.08.2021 з метою перевірки звернення директора ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТАЙМ» ОСОБА_7 та встановлення факту здійснення будівельних робіт, за добровільної письмової згоди користувача земельної ділянки ФОП ОСОБА_4 , працівниками відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області було проведено огляд місця події. Під час огляду місця події було зафіксовано, що на земельній ділянці наданій Воловецькою селищною радою для розміщення комплексу тимчасових споруд по АДРЕСА_1 здійснено будівельні роботи щодо будівництва бетонної основи для розміщення комплексу тимчасових споруд та роботи щодо прокладання комунікацій.

Згідно положення про порядок розміщення тимчасових споруд для проведення підприємницької діяльності та інших об`єктів не заборонених чинним законодавством, на території населеного пункту Воловецької селищної ради, затвердженого рішенням Воловецької селищної ради від 25.03.2021 №211 тимчасова споруда для проведення підприємницької діяльності -це споруда без влаштування фундаменту. А тому зважаючи на те, що будівництво на земельній ділянці площею 150, 0 м2, наданій Воловецькою селищною радою ФОП ОСОБА_4 для розміщення комплексу тимчасових споруд по АДРЕСА_1 , здійснюється не у відповідності до чинного законодавства, тому є необхідність заборони будь- яким фізичним та юридичним особам здійснення забудови даної земельної ділянки.

16 серпня 2021 року постановою начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 земельна ділянка площею 150,0 м2 надана Воловецькою селищною радою ФОП ОСОБА_4 для розміщення комплексу тимчасових споруд по АДРЕСА_1 та об`єкти незавершеного будівництва на ній визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000093.

Приймаючи до уваги вище наведене, та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що оглянута під час огляду місця події від 16.08.2021 земельна ділянка площею 150 м2 надана Воловецькою селищною радою ФОП ОСОБА_4 для розміщення комплексу тимчасових споруд по АДРЕСА_1 та розташовані на ній об`єкти незавершеного будівництва, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, з метою проведення повного, всебічного, неупередженого, об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, проведення експертних досліджень, необхідно накласти арешт на земельну ділянку та розміщені на ній об`єкти незавершеного будівництва шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та використання майном, із забороною особам, що здійснюють державну реєстрацію права на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обов`язків) щодо даного нерухомого майна.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, наведених у такому.

Представник володільця майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, вважає таке безпідставним та необгрунтованим.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями ст.132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Із змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Як визначено ч.ч.2,3 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що арешт майна полягає у необхідності збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000093, внесеному 06.08.2021 до ЄРДР за ознаками ст.356 КК України кримінального правопорушення, оскільки земельна ділянка та споруди на ній відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та визнані речовими доказами.

Однак, клопотання не містить відомостей, які саме критерії має на увазі сектор дізнання. У тому числі, не зазначається, які сліди чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за обставинами скоєння діяння передбаченого ст. 356 КК України, зберегло на собі вказане майно.

Відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:

поділу або об`єднання земельних ділянок;

скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;

якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Як у клопотанні, так і у матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що земельна ділянка площею 150, 0 м2, надана Воловецькою селищною радою ФОП ОСОБА_4 для розміщення комплексу тимчасових споруд по АДРЕСА_1 , сформована як об`єкт цивільних прав у відповідності до ст.79-1 Земельного кодексу України з присвоєнням відповідного кадастрового номера, що фактично унеможливлює її ідентифікацію за індивідуальними ознаками, притаманними даному об`єкту нерухомого майна.

Доказів перебування вказаної земельної ділянки у володінні Воловецької селищної ради в матеріалах клопотання також немає.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що 02 липня 2021 року на підставі рішення виконавчого комітету Воловецької селищної ради від 16.04.2021 №57 між фізичною особою підприємець ОСОБА_4 та Воловецькою селищною радою в особі селищного голови ОСОБА_8 було укладено договір №115 «Про надання місця для розміщення комплексу тимчасових споруд на території селища Воловець».

Згідно зазначеного договору Воловецька селищна рада надала ФОП ОСОБА_4 як користувачу в тимчасове користування місце площею 150 м2 для розміщення комплексу тимчасових споруд по АДРЕСА_1 , а не земельну ділянку.

Крім цього, кримінальне правопорушення, відомості про вчинення якого внесене до ЄРДР за №0000093 від 06.08.2021 р. передбачене ст.356 КК України, а саме- самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, передбачає наявність потерпілої особи, а також заподіяння значної шкоди її інтересам.

Проте, в матеріалах кримінального провадження відомостей про визнання будь- якої особи потерпілою немає, як і відомостей про заподіяння шкоди будь- чиїм інтересам.

Також до клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про повідомлення яким-небудь особам про підозру у вчиненні передбаченого ст.356 КК України кримінального правопорушення.

Окрім того, у клопотанні не конкретизовано, які саме слідчі та процесуальні дії необхідно провести з майном, на яке дізнавач просить накласти арешт.

Необхідність проведення експертних досліджень і яких саме також не доведено, оскільки з часу внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР- 06.08.2021, по день розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею 25.08.2021 року, жодна експертиза в кримінальному провадженні №0000093 сектором дізнання не призначена.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене та сукупність наданих сектором дізнання доказів, слідчий суддя приходить висновку про те, що необхідність арешту майна в кримінальному провадженні не доведена, як і наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене виконувачем обов`язків начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170-172, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене виконувачем обов`язків начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 06.08.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України- відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів після її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде оголошено о 09-40 годині 27.08.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1