Провадження № 1-в/635/885/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_4 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Сніжне Донецької області, без освіти, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 29 січня 2019 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 190, ст. 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки; - 05 лютого 2020 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 125, ст.71 КК України до 2 років 1 дня обмеження волі, -
ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_4 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
В обґрунтування подання зазначено, що засуджений станом на 22.12.2021 року відбув більше ніж половину призначеного вироком суду строку покарання. З 28 березня 2020 року відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№ 140)». За власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати, працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи згідно ст. 60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання не допускав, стягнень не має. За сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався п`ять разів, характеризується позитивно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру, ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». За характером врівноважений, цілеспрямований. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Відповідно до ст. 59 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки з рідними шляхом листування, телефонних розмов, отримує посилки, передачі. За вироком Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року має цивільний позов 1000 гривень. Виконавчі листи до установи не надходили. За власною ініціативою переказав кошти у розмірі 1000 гривень на рахунок потерпілого з метою відшкодування моральною та матеріальної шкоди, завданою кримінальним правопорушенням. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Засуджений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки засуджений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та під час іспитового строку знову вчинив злочин, за який на теперішній час відбуває покарання, даних про залучення останнього до праці клопотання не містить.
Представник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» та засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, просили його задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт. В силу ч.1 ст. 71, ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2019 року остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 2 років 1 дня обмеження волі.
Вирок набрав законної сили 10 березня 2020 року.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 28 березня 2020 року, кінець строку 29 березня 2022 року.
Судом встановлено, що засуджений відбуває покарання в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» з 28 березня 2020 року.
Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС ОСОБА_7 , від 22.12.2021 року, засуджений ОСОБА_6 з 28 березня 2020 року відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№ 140)», прибув за приписом Київського РВ з питань пробації м. Харкова. За власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати, працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи згідно ст. 60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання не допускав, стягнень не має. За сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався три рази, характеризується позитивно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру, ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу при виконанні робіт з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». За характером врівноважений, цілеспрямований. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Відповідно до ст. 59 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки з рідними шляхом листування, телефонних розмов, отримує посилки, передачі. За вироком Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року має цивільний позов 1000 гривень. Виконавчі листи до установи не надходили. За власною ініціативою переказав кошти у розмірі 1000 гривень на рахунок потерпілого з метою відшкодування моральною та матеріальної шкоди, завданою кримінальним правопорушенням. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Засуджений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою. Адміністрація виправного центру вважає, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.
Відповідно до ч.1 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Судом встановлено, що згідно довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_6 , останній має п`ять заохочень, стягнень не має.
Згідно довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_6 , останній з травня 2020 року по січень 2021 року працював в обслуговуючому персоналі установи, у лютому та березні 2021 року до оплачуваної роботи не залучався, у зв`язку з відсутністю робочих місць. За час відбуття покарання в державній установі активно залучався до робіт із благоустрою установи без оплати праці. Участю у роботах з благоустрою подавав позитивний приклад для інших засуджених.
За довідкою начальника сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_8 №14/240 від 01.12.2021 року, виконавчі листи на засудженого ОСОБА_6 до державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» не надходили, за час відбування покарання кошти з ОСОБА_6 на сплату боргу не утримувались і не перераховувались.
Згідно довідки про доходи № 14/241 від 01.12.2021 засудженому ОСОБА_6 нарахована заробітна плата в загальному розмірі 17 821, 77 грн.
Разом з тим, при вивчені даних, що характеризують особу засудженого, судом встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.121 КК України, судимість погашена в силу ст. 89 КК України. 29 січня 2019 року засуджений вироком Київського районного суду за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 190, ст. 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки.
Проте, засуджений ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та через нетривалий час знову вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, за що засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року.
Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_6 має стійку тенденцію на скоєння злочинів, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно з рапортом начальника відділення СПС ДУ «Хролівський ВЦ-140» ОСОБА_9 від 13.07.2021, 05.07.2021 представниками адміністрації було організовано вихід засуджених на працю до контрагентського об`єкту ТОВ «БУДТОРГ-КМ». Засуджений ОСОБА_6 був відсутній. Так, засудженого ОСОБА_6 було виявлено в розташуванні відділення СПС № 3 та було зроблено зауваження і запропоновано пройти до чергової частини для дачі пояснень, однак останній повідомив, що відмовляється працювати на об`єкті і пояснень за цим фактом давати не збирається.
Також дослідженням матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.05.2021, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду від 26.07.2021, питання щодо умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 розглядалось судом, в задоволенні клопотання відмовлено.
Враховуючи характеристику засудженого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку за весь час відбуття покарання, дані про особу, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому, суд констатує про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення.
Наведені вище обставини в сукупності свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 лише намагається стати на шлях виправлення, але не довів його в обсязі достатньому для застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до положень ст.81 КК України.
Крім того, суд наголошує, що характеристика, надана адміністрацією ДУ «Хролівський виправний центр «140» від 22.12.2021 про доцільність умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 є передчасною, оскільки матеріали особової справи протирічать вказаній характеристиці та не дають суду підстав вважати, що саме умовно-дострокове звільнення буде доцільним для досягнення цілей покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_4 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1