Справа № 128/418/21
Провадження №11-кп/801/706/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 , з участю: прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 5 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Розглянувши клопотання, суд першої інстанції відмовив у його задоволенні за недоведеності виправлення та перевиховання засудженого.

Не погодившись з постановленим судовим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що за час відбування покарання у ОСОБА_7 наявні лише заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Наявні чотири дисциплінарні стягнення погашені та достроково зняті. ОСОБА_7 постійно працевлаштовувався в установі, коли була наявна будь-яка праця, характеризується позитивно, страждає на ряд захворювань, а та обставина, що засуджений раніше звільнявся умовно-достроково, не є перешкодою для застосування відносно нього ст. 81 КК України.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Висновок суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 обґрунтований, відповідає вимогам ст. 81 КК України, ч.1 ст. 6 КВК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-достроково звільнити особу від відбування покарання можливо за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, обов`язковими показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені в ч. 2 ст. 81 КК України, критерії: сумлінна поведінка засудженого та сумлінне ставлення до праці.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується посередньо, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, у взаємовідносинах з персоналом установи поводить себе тактовно, виконує їх законні вимоги, намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе. Передбачені вимоги персоналу установи виконує, проте корисної ініціативи не проявляє, в більшості випадків потребує контролю за їх виконанням. До робіт з благоустрою установи відноситься посередньо, не завжди вбачає суспільну необхідність їх виконання, не приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, був зарахований до програми диференційованого впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», проте активної участі в її реалізації не приймає. На профілактичному обліку установи перебуває як «схильний до членоушкодження».

На виробництві установи ОСОБА_7 не працевлаштований за власним бажанням, виконує разові доручення по благоустрою установи, залучався на виробництві за що отримував винагороду лише за нетривалий термін праці у січні 2019 року, січні, червні, липні, серпні 2020 року.

За час відбуття покарання ОСОБА_7 має 14 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, проте 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Згідно протоколу № 35 від 21.11.2019 року комісією СВК № 81 у застосуванні ст.81 КК України ОСОБА_7 було відмовлено як особі, що не довела свого виправлення.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, що свідчить про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 5 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4