Справа №694/2135/21
провадження № 1-кс/694/1018/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Фермерського господарства «Петраківське», керівник ОСОБА_4 на постанову процесуального прокурора Звенигородської окружної прокуратури про відмову в задоволенні клопотання,
ВСТАНОВИВ:

До Звенигородського районного суду Черкаської області 16.11.2021 р. надійшла зазначена скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Фермерського господарства «Петраківське», керівник ОСОБА_4 просить скасувати постанову, винесену 08.11.2021 процесуальним прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 02.11.2021 про надання вказівок дізнавачу СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, поданого представником потерпілого адвокатом ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000727 від 05.10.2021 та зобов`язати повторно розглянути клопотання (поштове відправлення від 12.11.2021).
Скаргу мотивовано тим, що у провадженні сектору дізнання Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000727 від 05.10.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 356 Кримінального кодексу України, по якому на даний час здійснюється досудове розслідування. У рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 , як керівник ФГ «Петраківське» має процесуальний статус потерпілого. 02 листопада 2021 року представник потерпілого- адвокат ОСОБА_3 звернувся до процесуального прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 з клопотанням про надання письмових вказівок дізнавачу СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 щодо: виправлення помилок, зазначених у відомостях, що містяться в Єдиному реєстрі досудових розслідувань шляхом виправлення назви юридичної особи замість ФГ «Петриківське» вказати ФГ «Петраківське»; приведення у відповідність до вимог Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 року №298 графу ПІБ потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та код ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та зазначити у даній графі відомості про ОСОБА_4 як керівника ФГ «Петраківське», яке було надіслано адресату засобами поштового зв`язку.

12.11.2021 на адресу потерпілого ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку із Звенигородської окружної прокуратури надійшов супровідний лист від 08.11.2021 вих.№50-210-21, яким направлено постанову про відмову у задоволенні клопотання від 08.11.2021, оскільки воно є необґрунтованим та без надання будь-яких підтверджуючих документів щодо керівника ФГ ОСОБА_4 та юридичної особи ФГ «Петраківське» та тим, що не зазначено, які саме потрібно надати вказівки дізнавачу на проведення слідчих та процесуальних дій в розумінні КПК України. Вважає оскаржувану постанову прокурора незаконною і такою, що підлягає скасуванню за наведених у скарзі обставин.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 16.11.2021 справа передана слідчому судді ОСОБА_1
17.11.2021 року за скаргою було відкрито провадження і призначено судовий розгляд на 23.11.2021 року.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У

разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що слідчим суддею, крім іншого, є суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до змісту п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України до слідчого судді, крім іншого, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000727 від 05.10.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 356 Кримінального кодексу України, по якому на даний час здійснюється досудове розслідування. У рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 , як керівник ФГ «Петраківське» має процесуальний статус потерпілого та 02.11.2021 р. звернулася до органу прокуратури з клопотанням про надання письмових вказівок дізнавачу СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 щодо: виправлення помилок, зазначених у відомостях, що містяться в Єдиному реєстрі досудових розслідувань шляхом виправлення назви юридичної особи замість ФГ «Петриківське» вказати ФГ «Петраківське»; приведення у відповідність до вимог Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 року №298 графу ПІБ потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та код ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та зазначити у даній графі відомості про ОСОБА_4 як керівника ФГ «Петраківське», яке було надіслано адресату засобами поштового зв`язку.. Постановою від 08.11.2021р. прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні даного клопотання.

Оскаржувана постанова від 08.11.2021 р. мотивована тим, що вказане клопотання є необгрунтованим.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження, передбачений главою 26 КПК України

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу;
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України (ч. 2 ст. 309 КПК України).
Згідно із ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений цим Кодексом строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, проте вони не були виконані.
Саме таким чином витлумачено зміст норм ст. 220 КПК України в п. 1.3. Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, затверджених зборами суддів Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 23 грудня 2016 року (лист від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17).
Із системного аналізу ст. 40, 110, 220, 303 КПК України вбачається, що слідчим суддею здійснюється судовий контроль у випадку допущення слідчим, прокурором бездіяльності, яка, зокрема, полягає у нездійсненні останнім відповідної процесуальної дії, передбаченої кримінальним процесуальним законом, але такий судовий контроль не розповсюджується на питання, вирішення яких відноситься до виключної процесуальної компетенції прокурора.
Слідчим суддею встановлено, що 02.11.2021 Звенигородською окружною прокуратурою було отримано клопотання потерпілого про надання письмових вказівок дізнавачу СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, а 08.11.2021, за результатами його розгляду, прокурор Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 прийняв постанову про відмову в задоволенні клопотання.
З цього виплаває, що прокурор здійснив належне процесуальне реагування на клопотання потерпілого - прийняв процесуальне рішення у формі постанови, як того вимагає ст. 220 КПК України, а потерпілим фактично оскаржується не бездіяльність прокурора, пов`язана із невчиненням процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме рішення прийняте за результатами його розгляду. Проте, можливість оскарження такого рішення на досудовому провадженні не передбачена.
Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу на те, що відсутність оскаржуваної постанови слідчого в переліку рішень, визначених ч. 1 ст. 303 КПК України (тих, що можуть бути оскаржені до

слідчого судді під час досудового розслідування), не позбавляє потерпілого права ініціювати питання про незаконність та необґрунтованість такої постанови.
Однак, такі питання, відповідно до ч. 6 ст. 36 КПК України, уповноважений вирішувати Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, а не слідчий суддя.
Слідчий суддя додатково звертає увагу, що КПК України не передбачає строк виконання відповідних дій про які йдеться у клопотанні потерпілого, оскільки воно не стосується проведення слідчих (розшукових дій), а тому така бездіяльність не підлягає оскарженню до слідчого судді.
За положеннями ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Таким чином, слідчий суддя, встановивши, що скаргу було подано на рішення, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає оскарженню, згідно з положеннями ст. 303 цього Кодексу, помилково відкривши провадження за скаргою, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 56, 221, 303, 306, 307, 309, 393-395, КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Фермерського господарства «Петраківське», керівник ОСОБА_4 на постанову процесуального прокурора Звенигородської окружної прокуратури про відмову в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 23.11.2021

Слідчий суддя ОСОБА_1