Провадження № 1-кс/947/6728/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000061 від 12.01.2021 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, немаючого місця реєстрації на території України, та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого 18.01.2017 Одеською місцевою прокуратурою № 3 до Приморського районного суду м. Одеси направлений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003792 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та на даний час притягується до кримінальної відповідальності Шевченківським ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та Біляївським ВП ГУНП в Одеській області ч. 3 ст. 185 КК України підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 відносно якого 18.01.2017 Одеською місцевою прокуратурою № 3 до Приморського районного суду м. Одеси направлений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003792 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, який на даний час притягується до кримінальної відповідальності Шевченківським ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та Біляївським ВП ГУНП в Одеській області ч. 3 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову, повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 21.02.2020 в період часу з 13-ої години 10 хвилин до 13-ої години 50 хвилин ОСОБА_6 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , вступив в злочину змову з ОСОБА_9 , направлену на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись за вищевказаною адресою, розподілили ролі між собою, відповідно чого, ОСОБА_9 , перетнув паркан яким огороджений приватний двоповерховий будинок, після чого впевнившись, що на прилеглій території будинку та в самій будівлі нікого немає відчинив хвіртку через яку здійснюється вхід до вищевказаного будинку, тим самим подавши сигнал ОСОБА_6 , який в свою чергу повинен був усунути перешкоди для проникнення у будинок за допомогою заздалегідь заготовлених предметів.
Перебуваючи на прилеглій території будинку по АДРЕСА_2 , розподіливши ролі між собою та діючи відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 , використовуючи заготовлені будівельні інструменти пошкодили грати, які були розміщені на зовнішній частині вікна першого поверху, відтиснувши які таємно проникли до приміщення будинку.
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , перебуваючи в підвальному приміщенні приватного будинку відчинили за допомогою заздалегідь підготовленого ключа сейф з якого викрали грошові кошти в розмірі 33 000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 21.02.2020 складає 807 тисяч 510 гривень), 10 000 гривень. Після чого піднявшись на другий поверх викрали з шухляди ювелірні вироби, а саме: жіночу золоту каблучку оздоблену дорогоцінним каменем «Янтар» вагою 10 грам вартістю 734 гривень 10 копійок, золотий жіночий браслет вагою 30 грам вартістю 7341 гривня, каблучку оздоблену з дорогоцінним камінням вагою 10 грам вартістю 3670 гривень 50 копійок, сережки вагою 15 грам вартістю 15905 гривень 50 копійок, золотий браслет з плетінням «бісмарк» вагою 15 грам вартістю 4894 гривень, золотий браслет з сирійським плетінням вагою 20 грам вартістю 7341 гривня, комплект сережок вагою 10,40 грам з каблучкою вагою 3,12 грам вартістю 36 705 гривень, хрестик з білого золота оздоблений діамантами вагою 10 грам вартістю 24 470 гривень, п`ять золотих ланцюжків довжиною 30 см вагою 3 грами кожний вартістю 2447 гривень за кожний ланцюг, золотий кулон «Нефертіті» вагою 7 грам вартістю 3670 гривень 50 копійок, мобільний телефон марки «AppleIphone 4»в корпусі чорного кольору з маркуванням «Г.О.С.» 489 гривень 40 копійок, мобільний телефон марки «Нокіа» в стальному корпусі з зображенням акули вартістю 2447 гривень, годинник марки «SUUNTO» вартістю 7341 гривня, годинник марки «Тissot» серійний номер TI01417A з гравіюванням «Г.О.С.» вартістю 7341 гривень.
Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 з викраденим майном зникли, розпорядившись їм на власний розсуд, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 952 тисяч 095 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.
Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 12 років з конфіскацією майна та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбаченого у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого кримінального правопорушення, та наявність ризиків, які виражаються у можливості переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати, та спотворити речі і документи, які мають істотне значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказане дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі, клопотання просила задовольнити.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні стосовно клопотання прокурора заперечив.
Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що не знав що перебував у розшуку, з підозрою не згоден, злочину не вчиняв. Стосовно клопотання про застосування запобіжного заходу - заперечив.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
15.04.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, шляхом відправлення почтовою кореспонденцією за місцем проживання останнього: АДРЕСА_1 .
03.09.2021 року ОСОБА_6 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінального правопорушення, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення такого кримінального правопорушення.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи характеризуючи дані підозрюваного відповідно до яких останній є громадянином іншої держави, немає місця реєстрації на території України, не одружений, немає на утриманні дітей, а також те що останній тривалий час перебував у розшуку, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані потерпілого та свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Враховуючи корисливий характер вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та наслідки кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, та притягується до відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень з аналогічними статтями, слідчий суддя приходить до переконання, що останній може вчиняти заходи, спрямовані на недопущення виявлення інших епізодів злочинних дій, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_10 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, характеризуючих даних підозрюваного, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Дослідивши клопотання та долучені в обґрунтування матеріали, слідчий суддя з урахуванням обставин кримінального правопорушення, розміру майнової шкоди завданої підозрюваним, а саме 952095 (дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі дев`яносто п`ять) гривень, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так, при визначенні розміру застави слідчий суддя враховує наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, обставини вчинення кримінальних правопорушень, наслідки вчинення такого кримінального правопорушення, які носять значний ступінь загрози для суспільства, зокрема, обставину ймовірного отримання останнім прибутку від крадіжки, сума застави має перевищуватиграничні розміри визначені у ст. 182 КПК України.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі чотирьохсот двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 953 400 (дев`ятсот п`ятдесят три тисячі чотириста) гривень, здатна у разі її внесення забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181- 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000061 від 12.01.2021 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 31 (тридцять один) день, до 03.10.2021 року, в межах строку досудового просзілдування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі чотирьохсот двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 953 400 (дев`ятсот п`ятдесят три тисячі чотириста) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком до 03.10.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. Прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4. Утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками в рамках вказаного кримінального провадження;
5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1