Справа № 357/7893/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду № 5 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження №0000022, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2021 року за обвинуваченнямОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженц м. Біла Церква Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого електриком в Державному підприємстві «Білоцерківське лісове господарство», має професійно-технічну освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Так, 27.06.2021 поліцейські в складі: заступника командира взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , відповідно до розстановки сил та засобів взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, виконували свої службові обов`язки, а саме здійснювали патрулювання в межах м. Біла Церква Київської області.

Відповідно до посадових обов`язків поліцейських патрульної поліції, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 04.06.2019 № 1019, поліцейський:

- здійснює безперервно та цілодобово патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

- здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

- у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вживати заходів щодо його запобігання та припинення.

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейські взводу № 2 роти № 2 БПП в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області ДПП, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" та Наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомко, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису», поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оснащені нагрудними відеокамерами.

Так, 27.06.2021 об 21 год. 10 хв., під час здійснення патрулювання на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_1 , поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в м. Біла Церква Київської області на вулиці Селянська, поблизу будинку № 26/2, за порушення правил дорожнього, а саме за не увімкнення покажчика повороту, було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2115», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .

В подальшому, поліцейськими після зупинки даного автомобіля повідомлено водія ОСОБА_4 про причину зупинки та висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль.

В подальшому, в ході розмови поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із водієм ОСОБА_4 попередньо за зовнішніми ознаками, встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння та повідомлено про порушення ним п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР), відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного та необхідність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В цей час, у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння відповідно до вимог п. 2.9 (а) ПДР, за яке передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення та з метою уникнення адміністративної відповідальності, що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення пункту 2.9а «Правил дорожнього руху».

З метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, водій ОСОБА_4 , знаходячись поблизу автомобіля «ВАЗ 2115», державний номер НОМЕР_2 , на якому він зупинився поряд із будинком № 26/2 по вул. Селянська, в м. Біла Церква Київської області, знаючи, що поліцейські взводу № 2 роти № 2 БПП в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області ДПП, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, 27.06.2021 у період часу з 21 год. 10 хв. по 22 год. 30 хв., в ході спілкування з останніми неодноразово висловив словесну пропозицію службовим особам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надати їм неправомірну вигоду в сумі 4000 грн. за невчинення службовими особами в його інтересах будь-якої дії з використанням наданого їм службового становища, а саме не складання щодо нього протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дій з використанням наданого їй службового становища, та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь - якої дій з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
У даному кримінальному провадженні 13 липня 2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч.1 ст. 369 КК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережено визнати вину в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України - у виді штрафу у розміріп`ятисотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп.
Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоди про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 369 КК України є правильною.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином не тяжким, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
Зогляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме: за ч.1ст.369 КК України у виді штрафу у однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів слідвирішити на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 липня 2021 року, укладену у кримінальному провадженні № 0001482, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп.
Запобіжний захід до набрання вироком законноїсили відносно ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази, а саме: диск з відеозаписом з грудної камери відеоспостереження видані Управлінням патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першоїінстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно зпідстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не виконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1