Справа № 521/4411//17
Пр. № 1-кп/521/1279/21
ВИРОК
19 листопада 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
в присутності обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Новоградівка Овідіопольського району, Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2003 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
кожного окремо, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
20.09.2017 року, о 21 годині, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, проникли до будинку громадянина ОСОБА_8 , який є рідним дідом ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_4 .
Де, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснили напад на потерпілого ОСОБА_8 , застосувавши при цьому до останнього фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні багаточисленних ударів руками по різним частинам тіла і дерев`яним табуретом по голові та подальшим зв`язуванням рук і ніг потерпілого, спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця лобної ділянки справа; синця тім`яної-скроневої області зліва; забійної рани лобової-тім`яної ділянки зліва; садна правої гомілки; синця задньої поверхні грудної клітини зліва між лопатковою і задньою пахвою лініями в проекції 6-7 ребр, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та які були небезпечні для його життя та здоров`я, після чого, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_8 у сумі 1733 гривень, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи допитаним в ході судового розгляду, свою вину в інкримінованому йому злочину визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 20.09.2017 року за попередньою змовою з ОСОБА_7 проникли до будинку потерпілого ОСОБА_8 , де, із застосування фізичного насильства, заволоділи грошовими коштами останнього, за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому злочину щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_7 будучи допитаним в ході судового розгляду, свою вину в інкримінованому йому злочину визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, за яких він разом з ОСОБА_6 вчинили напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 .. У вчиненому злочину щиро розкаявся.
Підстав для сумнівів у щирості наданих під час допиту обвинувачених показань у суду не виникло.
Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинувачених ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , в інкримінованому їм кримінальному правопорушенніповністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинувачених та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинувачених та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також предметом дослідження судом доцільним було визначено дослідження матеріалів, які підтверджують наявність судових витрат та речових доказів по справі.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченими обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи наведені отримані в ході судового розгляду докази, суд вважає, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише у тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок передбачений ст. 92 КПК України, сторона обвинувачення (прокурор) має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою в міру освічена і безстороння особа може пояснити факти встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якої пред`явлено обвинувачення. Що у даному випадку, стороною обвинувачення було виконано якісно та у повному обсязі, у наслідок чого, на підставі досліджених в ході відкритого змагального процесу доказів, стороною обвинувачення було беззаперечно доведено вину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо. Зазначених вище суттєвих порушень при збиранні, фіксації та залученні доказів в ході досудового слідства у даному кримінальному провадженні, судом не встановлено, та сторонами кримінального провадження не оспорено.
Судом, при оцінці отриманих в ході судового розгляду доказів, також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011р., згідно яких вбачається, що «при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини та обставин «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення,суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інкримінуємому їм злочину доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо:
-по ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками:вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.
При визначені виду та міри покарання кожному з обвинувачених, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особи, їх характеристики, вік, майновий, сімейний та соціальний стан, наявність утриманців, стан здоров`я кожного, характер, мотиви та обставини вчиненого, роль та дії кожного при скоєнні злочину, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Вирішуючи питання при обранні покарання обвинуваченим, суд також враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження скоєння нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , його щире каяття, повне визнання своєї вини у скоєному злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини 2013 р.н., відсутність будь яких претензій морального чи матеріального характеру з боку потерпілого.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , в ході судового розгляду не встановлено.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами які пом`якшують покарання ОСОБА_7 його щире каяття та повне визнання своєї вини у скоєному злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та цивільної дружини у стані вагітності, відсутність будь яких претензій морального чи матеріального характеру з боку потерпілого його рідного діда.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 , в ході судового розгляду не встановлено.
Судом також встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є особами які раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, працевлаштовані не офіційно на будівництві, мають міцні соціальні зв`язки.
При визначенні виду та міри покарання суд також враховує факт того, що кожен з обвинувачених значні терміни утримувалися в ізоляції від суспільства в умовах слідчого ізолятору більше чотирьох років, що, на думку суду, з урахуванням належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, їх щирим каяттям, належним чином вплинуло на їх поведінку та ставлення до скоєного, і дає суду підстави вважати про поступове перевиховання та виправлення обвинувачених перед суспільством та судом.
Враховуючи викладене, характеристики осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наведені пом`якшуючі обставини, які суттєво знижують суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також з урахуванням відсутності обтяжуючих вину обставин, суд у відповідності до положень ст. 69 КК України, вважає за можливе призначити обвинуваченим за злочин передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, покарання нижче нижньої межі санкції осудної статті у виді позбавлення волі без конфіскації майна, з випробуванням, вважаючи , що подальше виправлення зазначених осіб можливе без ізоляції від суспільства, а призначене судом покарання буде достатнім для попередження скоєння ними нових правопорушень.
Разом з цим, застосування до обвинувачених покарання з випробуванням, з урахуванням повного визнання вини, щирим каяттям, відсутності з боку потерпілого будь яких претензій, фактичним відбуттям в умовах позбавлення волі кожним обвинуваченим більш ніж чотирьох років, на думку суду, буде відповідати особам обвинувачених, які до кримінальної відповідальності притягаються вперше, мають на утриманні малолітніх дітей та міцні соціальні зв`язки, а також меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є невідворотність покарання, виправлення особи та попередження скоєння нових правопорушень, що у даному випадку може бути досягнуто без подальшого утримання обвинувачених в умовах ізоляції від суспільства.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.
Питання щодо речових доказів по справі, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження, цивільний позов по справі відсутній, претензій майнового чи морального характеру у потерпілого немає, предмет злочину - викрадені грошові кошти повернені потерпілому.
Керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
На підставі п. п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк відбутого покарання, період його попереднього ув`язнення з 21.09.2017 року по 06.10.2021 року включно, у співвідношенні: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
На підставі п. п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 у строк відбутого покарання, період його попереднього ув`язнення з 21.09.2017 року до 21.09.2021 року включно, у співвідношенні: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі,
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 року скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
-кошти в розмірі 1733,00 гривень вважати повернутим потерпілому.
-ключ з брелком та розкладним ножем, поліетиленовий пакет чорного кольору з надписом «Нью Йорк»; ліхтарик чорного кольору, фрагмент тканини з візерунком «рози»; два джгути світлого кольору з чорними крапками; предмет, схожий на пістолет-револьвер з маркуванням НОМЕР_1 , сумку сірого кольору з написом «Голдбі», тканину білого кольору з РБК; дві пари рукавиць помаранчевого кольору знищити;
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно у рівних долях, на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1484,40 (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) гривень 40 коп..
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін домашній арешт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1