У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2021 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полтава, з вищою освітою, працюючого на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника Відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 . В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.
Слідством встановлено, що ОСОБА_4 призначений на посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державний захист працівників правоохоронних органів та суду» примітки ч. 1 ст. 364 КК України ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу. У відповідності до примітки ч. 1 ст. 364 КК України, ОСОБА_4 є службовою особою правоохоронного органу, яка постійно здійснює функції представника влади.
Крім того, згідно з приміткою до ст. 368 КК України він є службовою особою, яка займає відповідальне становище як керівник (заступник керівника) органу державної влади.
Також у ході проведення досудового розслідування встановлено, що мешканець м.Горішні Плавні ОСОБА_7 систематично займається перевезенням ґрунту вантажним автотранспортом.
ОСОБА_4 , обіймаючи посаду заступника начальника ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, дізнавшись приблизно у липні 2021 року про вказану діяльність ОСОБА_7 , вирішив використати цю обставину для свого особистого збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 .
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, приблизно об 11 год. 00 хв. 08.07.2021 року під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 у м. Горішні Плавні, Полтавської області, ОСОБА_4 висловив останньому вимогу, аби той передавав неправомірну вигоду у розмірі 500 грн. із розрахунку за один перевезений вантаж відповідним автомобілем.
При цьому ОСОБА_4 заявив ОСОБА_7 , що у разі одержання неправомірної вигоди він не перешкоджатиме діяльності ОСОБА_7 шляхом зупинки транспортних та перевірки необхідних для перевезення документів та надаватиме йому допомогу, зокрема, у випадку, якщо зазначені автомобілі зупинятимуться для перевірок співробітниками Кременчуцького РУП чи іншими співробітниками поліції.
У подальшому, ОСОБА_4 призначив ОСОБА_7 зустріч та 29.10.2021 рокуЮ приблизно о 16 год. 00 хв. перебуваючи біля адмінбудівлі Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури за адресою: м. Горішні Плавні, пров. Молодіжний, 14, одержав від того обумовлену раніше неправомірну вигоду за 13 перевезених вантажів у сумі 6 500 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, близько 14 год. 45 хв. 17.11.2021 року, перебуваючи біля КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського» по вул. Шевченка, 23 у м. Полтава, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду за 20 перевезених вантажів у сумі 10 000 грн.
Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 було затримано працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України.
18.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.
З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Захисникв судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що підозра не обґрунтована, ризики не доведені; в даному випадку була провокація вчинення злочину. Підозрюваний має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має двох неповнолітніх дітей, матір пенсійного віку; цивільна дружина знаходиться в стані вагітності. Просив обрати нічний домашній арешт.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
17.11.2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
18.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто запобігання спробі підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту ОСОБА_7 , протоколами огляду грошових коштів , які використовувалися для документування протиправної діяльності ОСОБА_4 , розсекреченими матеріалами проведених щодо ОСОБА_4 негласних слідчих дій та іншими матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знайшли своє підтвердження.
Одночасно, відповідно до положень ст.178 КПК України при розгляді даного клопотання слід врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк до десяти років.
Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , працює, має на утриманні неповнолітню дитину, матір пенсійного віку та вагітну цивільну дружину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді «взяття під варту» відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Тому, суд дійшов до висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.
Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, соціальних зв`язків, його майновий стан, а також повідомлення про підозру, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.
Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.
Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
З урахуванням наведених мотивів та вимог закону, суд вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, поклавши на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме із м. Полтави, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також з іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину у всіх випадках.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193,194, 196,197, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 15.01.2022 року, без застосування електронних засобів контролю, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме із м. Полтави, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також з іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину у всіх випадках.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1