ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1429/21 Номер провадження 11-кп/814/210/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
судді ОСОБА_2
16 лютого 2022 року м. Полтава
16 лютого 2022 року Полтавським апеляційним судом закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2021 року про арешт майна.
Таке рішення мотивовано тим, що захисником подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, окреме оскарження в порядку апеляційної процедури якої КПК України не передбачено, в той же час, заперечення проти такої ухвали з наведенням відповідних мотивів незгоди з нею та підстав для її скасування можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті.
Однак, уважаю, що такі висновки не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та зроблені без урахування практики суду касаційної інстанції.
На це судове рішення захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, серед іншого, наводив мотиви на підтвердження права на апеляційне оскарження ухвали суду про арешт майна.
Частина 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.
За ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст.129 Конституції України і ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України).
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 14 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів»).
Положенями ч.7 ст.173 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
У ст. 42 КПК України регламентовано, що обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу.
Отже, КПК України передбачено право особи, обвинувальний акт щодо якої перебуває на розгляді в суді, оскаржити судове рішення щодо накладення арешту, а відповідно до ч.4 ст.46 КПК України захисник користується процесуальними правами обвинуваченого, захист якого він здійснює.
Так, у справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них». Аналогічний висновок зроблений і у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі».
Наведене узгоджується з усталеною практикою суду касаційної інстанції, а саме правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі №163/2831/20 та 09 вересня 2020 року у справі №646/5246/17.
Отже, оскаржувана захисником ОСОБА_3 , який здійнює захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_4 , ухвала Хорольського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2021 року про арешт майна може бути оскаржена в порядку апеляційної процедури, через це згадане судове рішення місцевого суду підлягало перегляду судом апеляційної інстанції з постановленням судового рішення за результатами розгляду скарги захисника.
З цих підстав, рішення колегії суддів про закриття апеляційного провадження є помилковим.
Суддя Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2